379 
nerst en i snittet korsformig kalkaxel med både koncentrisk 
oek radiär struktur. Från den af fibrillär bindväf bestående 
axelskidan utgå 4 septa, hvilka omsluta de 4 hufvudkana- 
lerna; dessa septa förgrena sig dikotomiskt vid sin öfver- 
gång i skaftväggen och gifva derigenom upphof åt 12 min¬ 
dre långskanaler: 4 af andra og 8 af tredje ordningen. 
I skaftväggen finnas dels tvärmuskler dels ett märkligt 
lager af långsmuskler, de senare inneslutande ett system af 
fina långskanaler, hvilkas lumina i snittet äro egendomligt 
förgrenade. Dessa långskanaler kommunicera med tvär¬ 
kanaler. Utanför muskellagren och kanalerna består skaft- 
väggen af bindväf med stjernformiga korpuskler. Ändblåsan 
är en omedelbar fortsättning af den ventrale hufvudkanalen. 
De öfriga långskanalerna äro skilda från henne genom en 
diafragma, bildad af den ventrala kanalens tillbakavikna 
septa. Nästan alla kaviteter i polypstocken äro beklädda 
med ett rödaktigt epitel, och ett sådant tyckes äfven hafva 
funnits utanpå stockarne men blifvit förstördt genom sprit 
och skafning vid transporten. Inga generationsprodukter ha 
anträffats. Spicula saknas i hela polypstocken. 
Talaren ansåg detta slägte tilsamman med slägtet Cri- 
nillum v. d. K. böra utgöra en egen familj: Umbellulece, 
hvars plats i systemet borde vara närmast familjen Ba- 
thyptilece Köll. inom Pennatulid-gruppen Pennatulece Köll. 
De båda af honom undersökta exemplaren äro i väsentliga 
delar olika sinsemellan och öfverenstämma ej heller med 
beskrifningarne och afbildningarne af U, encrinus i stort 
mera än deras allmänna habitus, hvarför han ansåg dem 
böra behandlas såsom nya arter, så länge man ej känner 
några mellanformer. 
En utförligare beskrifning med plancher är under 
arbete och torda komma att publiceras näste vår. 
Dr. Liitken erindrede om, at, da ingen Nulevende tid¬ 
ligere havde set det omtalte Dyr, havde man næsten an¬ 
taget det for et mythisk Væsen, om hvis Existens man 
