382 
Under dessa studier hade tal. undersökt väl tusentals 
individer af alla åldrar, men till att börja med endast efter, 
der så behöfts, mikroskopisk undersökning af genitalia. Alla 
hanar hade han ordnat på bordets ena sida men honorna 
på den andra, allt sammans behörigen signeradt. Derefter 
hade det varit särdeles lätt att sammanföra det material, 
som hörde till samma art. Derefter hade det ock varit 
lätt att upptäcka äfven yttre igenkänningsstecken för de 
olika könen; och tal. var förvissad om, att ett sådant ar¬ 
betssätt äfven skulle kunna komma oss att lära känna 
yttre karakterer för de olika könen af sådana fiskarter som 
till exempel torsken och sillen. Hans tid hade emellertid 
ej tillåtit honom i detta hänseende utsträcka sina under¬ 
sökningar längre, än till gobiiderna hos oss. Hvad anginge 
denna grupp, hade tal. emellertid kommit til det afsedda 
resultatet, som i korthet kunde sammanfattas uti följande: 
1. Hos hanarna af alla våra gobiider äro rygg- och 
analfenornas strålar jemförelsesvis längre än hos honorna. 
Särskilt de sista strålarna uti andra ryggfenan och analfenan 
äro föga kortare än de längsta uti samma fenor, då hos 
honorna deremot de sista strålarna i nämnda fenor endast 
eller knappt äro hälften så långa som de längsta, hvilka 
förhållanden förläna åt de olika könen en så att säga sär¬ 
skilt habitus. 
2. Hos hanarna äro alla färger mer intensiva; och 
analfenan och bukfenorna hafva dertill en mer eller mindre 
rötlig färg, hvilken alltid fattas hos honorna. 
Intressant blefva det att framdeles erfara, om det 
nämnda gäller för alla gobiider, hvilket tal. vore böjd för 
att antaga. Det blir i så fall af vigt att omarbeta snart 
sagdt allt, som är offentliggjordt om denna grupp. 
Äfven till lynnet hade tal. funnit skiljaktligheter hos 
de olika könen. Detta gäller åtminstone om G. pictus. 
Honorna af denna art hade med lätthet låtit fånga sig med 
det beskrifna redskapet; hanen deremot hade visat sig vara 
mer forsigtig och endast med varsamhet bitit uti det för- 
