383 
såtliga agnet. På så sått hade tal. två eller tre dagar 
efter hvarandra traktat efter utom tvifvel en och samma hane, 
som alltid ensam uppehöll sig på ett och samma ställe, innan 
han lyckats ertappa honom. För öfrigt ville tal. anmärka, 
att, för så vidt hans undersökningar sträckte sig, honorna 
vore minst 6—8 gånger så allmänna som hanarna. 
Med afseende på de särskilta arternas gruppering, så 
hade han derutinnan helt och hållet ansett sig böra följa 
G ii n t h e r. 
Våra hittills iakttagna gobiider voro följande: 
Gobius niger L. 
Gobius cruentatus Gm. (?). 
Gobius microps Kr. 
Gobius pictus Malm. 
Gobius mimdus Gm. 
Latrunculus albus (Parnell). 
Latrunculus Stuwitzii (Dub. et Kor.). 
Latrunculus Nilssonii (Diib. et Kor.). 
Gobius cruentatus har i sednare tiden ansets synonym 
med G. gracilis Fries. Tal. vågade tvifla derpå, blott 
med afseende på stjertfenans form hos den senare, för 
hvilken han skulle vilja föreslå namnet G. Friesii. 
Att honorna till G. microps , pictus och minutus ofta i 
samlingar voro uppställda under namnet G. minutus , derom 
hade tal. ofta varit i tillfälle att öfvertyga sig. Gobius 
microps Kr. & Malm är lianen til Gobius minidus Ek¬ 
ström, för så vidt det gäller den utmärkta beskrifningen 
hos Ekström, på hvilken Giinther grundat sin Gobius 
Ekströmii. Arten är utom tvifvel den hos oss almännast 
förekommande; och tal. hade insamlat mer än 1000 indi¬ 
vider. Hos Couch, Vol. 2, tafl. C., mellersta figuren, är 
en hane afbildad utaf denna art, till hvilken antagligen 
och G. gracilis Jen. hörer, hvilket namn, ehuru mindre 
väl valdt, då borde upptagas för arten. 
