404 
plaret håller i höjd 9 l A>; br. 3 2 /3; mynningens längd 4 
in illi in. 
Scaphander librarius Lovén. Såväl i Gull mar fjärden 
vid Skår, 80 famnar, som i Kosterfjärden på omkring 100 
famnar, ej särdeles sällsynt. Hos stora exemplar äro snäc¬ 
kans extremiteter gula. Det största tal. på nämnda ställen 
funnit håller 24 millim. i höjd och 15 i bredd. 
C: Talaren framlade härefter ett exemplar af en Cru- 
stace, som Naturhistoriska Museum i Göteborg den 4de 
September 1869 fått emottaga af sjökapten A. R. Lange, 
som fångat densamma „emellan Australien ochPhilippinerna“. 
Då hon erhölls, hade hon nästan en karminröd färg. 
Någon tid derefter erhölls andra häftet af A n t o n D o h r n s 
„Untersuchungen ftber Bau und Entwicklung der Arthropo- 
den“, tryckt i Leipzig 1870, uti hvilket häfte, sid. 177 och 
följande samt tallen XV en i högsta grad liknande djur¬ 
form är beskrifven och afbildad under namnet Lophogaster 
ingens Dohrn, och således hänfört till nämnda afM. Sars 
för en nordisk Crustace uppstälda genus. Det utaf Dohrn 
beski ifvna, något skadade exemplaret, hade han erhållit från 
Museum uti Hamburg med uppgift att det härstammade 
från Afrika. Dohrn har varit villrådig om hvarthän 
han borde hänföra den märkbara formen, men slut¬ 
ligen stadnat vid att uppföra den under nämnda genus. 
Dette skulle han likväl ej ha gjort, om ej ögonen hos hans 
form varit förstörda, så att endast basaldelen af ögonstj ei¬ 
ken återstod. Den form, hvarom här är fråga, har ögonen 
oskadade; men på antenner ocli fotter är ett och annat led 
borta. Ögonstjelkarna förete emellertid det högst märk¬ 
värdiga och oväntade förhållandet, att hvardera utaf 
dessa består af trenne (3!) leder, hvilket ensamt för sig ej 
blott berättigar henne att uppföras såsom et särskilt genus, 
utan fastmer såsom typ för en särskilt familj, eller kanske 
till och med ordning. Att det Dohrnska exemplaret haft 
samma organisation, derom är intet tvifvel, med sigte på 
