410 
fiuv. Su. Norv. et Dan.“ samt inledde sitt föredrag med 
den erinran, att han icke begärt ordet för att omnämna 
ifrågavarande arbete, utan för att framställa de grunder, 
hvarpå han baserat bestämningarne af de särskilda formerna, 
samt att hans önskan vore att erhålla de upplysningar i 
detta afseende, som för honom vore behöfliga. Åtskil¬ 
liga af de satser, som i nämnde arbete voro framställde, 
vore af allmängiltig beskaffenhet, men vissa regler, dem 
talaren följt vid nomenclaturen, ansåg han kunna lemna 
tillfälle till ett nyttigt meningsutbyte. Uti ett par frågor 
hade talaren, sedan första delen af ifrågavarande arbete ut¬ 
kom, något ändrat åsigt, men, då dessa frågor icke voro af 
någon vigtigare beskaffenhet, hade talaren, för att icke rubba 
den en gång bestämda planen, icke vidtagit någon förän¬ 
dring uti hvad i detta hänseende blifvit iakttaget i första 
delen. Den fråga talaren i första hand sökt besvara hade 
afsett ett namns prioritet. I detta hänseende borde man, 
enligt talarens åsigt, icke stanna vid Linné, för så vidt det 
gällde sl ägt namn, utan man finge gå längre tillbaka, 
men hvad åter species namn beträffade, borde man hafva 
en utgångspunkt, framom hvilken man icke borde gå, för 
att undvika ett eljest nödvändigt virrvarr af namn; och 
ansåg talaren derföre, att man dervid icke borde gå längre 
tillbaka än till Linné. Hvad för öfrigt prioriteten af ett 
namn anginge, så borde icke ett namn upptagas sådant det 
blifvit bestämd i ett museum eller i enskilda samlingar, 
utan en art måste vara noga beskrifven, försåvidt dess namn 
skulle ega prioritet. Dertill slöte sig den frågan, huruvida, 
om ett species delas i flera arter, dessa nya arter skola få 
nya namn eller om en art skall bibehålla det gamla nam¬ 
net. Enligt talarens åsigt borde man, om det vore möjligt, 
att med säkerhet bestämma den äldre formen, låta den¬ 
samma bibehålla sitt namn och låta den nya formen få ett 
nytt namn, men om man deremot icke kunde med säkerhet 
bestämma hvilken form varit med det gamla namnet af- 
sedd, borde man gifva båda formerna nya namn. Talaren 
