413 
man dock vore fullkomligt viss, och att det nästan kunde 
tyckas, som om i naturvetenskapen liksom i rättsskipningen 
satsen „summumjus, summa injuria“ skulle ega tillämpning. 
När t. ex. Linné på Öland tog en Hellæ, som han kallade 
nemoralis , så skulle egentligen, när det numera är bevisadt 
att den nu s. k. nemoralis aldrig funnits på Öland utan endast 
den närstående liortensis, ett utbyte af namn för dessa arter 
ske, hvilket dock skulle åstadkomma förmycken villervalla. 
Slutligen ville talaren fästa uppmärksamheten derpå att han 
i detta sitt arbete icke följt det gamla bruket att använda 
stor bokstaf, då namnet var uppkalladt efter någon person, 
utan begagnat det amerikanska sättet att alltid nyttja små 
initial-bokstäfver, att han i alla genitivändelser för nomina 
propria -nyttjat enkelt „i“, samt ansett nödvändigt att be¬ 
gagna en särskild benämning för äfven den obetydligaste 
varietet, såframt den ansågs vigtig nog att särskildt diagno¬ 
sticeras, emedan man i motsatt fall skulle i viss grad återgå 
till ståndpunkten före trivialnamnens införande. 
Intendent Malm anmärkte, att han för sin del ansåg 
det nästan för mycket begärdt, att sektionen skulle uttala 
sitt omdöme om det arbete, som först nu utdelades. Ar¬ 
betet vore omfångsrikt och innehöll helt visst månget vig¬ 
tigt material för utredning af åtskilliga utaf våra land mol¬ 
lusker. Han hade emellertid redan under föredraget ögnat 
något litet i detsamma och ville af den anledning afgifva 
ett par anmärkningar. 
Hvad Limnäerna, med hvilka tal. med förkärlek sys¬ 
selsatt sig, anginge, så hade han i en senare tid eller för 
omkring 10 år sedan haft att gura med anläggningen af 
en omkring tusen alnar lång och omkring 100 aln. bred 
samt ända till 12 fot djup sjö och detta uti en trakt*) 
hvarest förut ljung- och starr-arter utgjorde den hufvud- 
*) På egendomen Bjurslätt å Hisingen. 
