443 
Kjendsgjerninger og bestyrkede de deraf uddragne Slutnin¬ 
ger. I det før omtalte Brev meddelte Homann saaledes, 
at han fremdeles ved nye Kjendsgjerninger var bleven be¬ 
styrket i sin Mening om, at Tyfusepidemierne alene skyldtes 
Tyfussmitten. Men en væsentlig Faktor i denne Retning, 
og som man derfor ikke maatte glemme, var hvad Homann 
kaldte: det hvilende Kontagium. Distriktslæge Koren havde 
gjort opmærksom paa, at ifølge hans Erfaring Tyfussmitten 
først blev virksom i Løbet af en senere Tid af Sygdommen, 
ind i Reconvalescensen og hos urenlige Folk vistnok ud¬ 
over denne. Ogsaa den menneskelige Klædedragt kunde 
optage og overføre Smitten. Taleren trode, at enhver 
Læge, som havde havt med smitsomme Sygdomme at gjøre, 
vilde have gjort den Erfaring, at Smitten ikke altid ophørte 
med Sygdommen. Homann var imidlertid den første, som 
i Norge havde henledt Opmærksomheden paa denne Sags 
store Betydning for Udbredelsen af de smitsomme Feber¬ 
sygdomme. I sit Uddrag af Medicinalberetningerne havde 
Homann sat et Mærke ved de Tilfælde, som i de senere 
Aar havde vist det hvilende Kontagiums Virkning, og nogle 
af disse vilde Taleren tillade sig at oplæse, idet han for 
øvrigt vilde andrage om, at Uddraget i sin Helhed maatte 
blive optaget i Mødets Forhandlinger. 
Ved et i August 1866 i Skiens Lægedistrikt optraadt 
Tilfælde maatte Smitten antages at skrive sig fra en 
Frakke, der var kjøbt i Porsgrund efter en af Nervefeber 
død Person. — I et Hus i Lillesand, hvor Sygdommen, 
der var ført til Byen med en syg Matros fra Danzig, ikke 
havde vist sig i 3 å 4 Maaneder, optraadte den i 1867 
atter hos ny Indflyttede efter et kort Ophold, „hvilket syn¬ 
tes at vise Smittestoffets Opbevarelse i Værelserne og sand¬ 
synligvis i Tapeterne/ 1 I Næsseby i Finmarken var Syg¬ 
dommen indført i det foregaaende Aar fra Vadsø med en 
Del gamle Klæder efter en Person, der var død af Syg¬ 
dommen. — I 1868 begyndte Sygdommen i Kragerø By i et 
Hus, hvor den havde hersket stærkt i 1864. Ingen ny 
