467 
de faa Ansættelse, en Tidlang have gjort Tjeneste som faste 
Vagter, i hvilken Tid do bo i Hospitalet; paa de andre 
Hospitaler antages Stuekonerne blot efter Anbefaling, dog 
vælges hertil i Reglen Koner, der, ved at have gjort Tje¬ 
neste som Reservestuekoner eller ved at have været Stue¬ 
koner paa et andet Hospital, have erhvervet sig nogen Ud¬ 
dannelse. Af Vaagekonerne fordres ingen forudgangen 
Dannelse; de tages, om jeg saa maa sige, fra Gaden og 
tilhøre paa Grund af den ringe Løn for den allerstørste 
Del den arbeidende Klasse. 
Det er nu først og fremmest uheldigt, at Pasningen 
af de Syge fra Aften til Morgen betros til Mennesker, af 
hvilke man ofte kun kan fordre, at de skulle være aar- 
vaagne, da de aldeles ingen forudgangen Uddannelse have 
faaet i deres Gjerning. Og dog betror man dem Pasningen 
af de Syge paa en Tid af Døgnet, hvor disses Tilstand ofte 
forandrer og forværrer sig og kræver størst Opmærksomhed 
med Hensyn til Pasningen. Dette er saameget uheldigere, 
som Lægetilsynet paa den Tid jo er ufuldstændigere. 
Det første Skridt i en Reform af det Bestaaende mener 
jeg derfor bør være en Forandring heri, saaledes at der 
paa de Stuer i det mindste, hvor Febersyge og andre Pa¬ 
tienter henligge, der kræve en kyndig og omhyggelig Pas¬ 
ning, ansættes Nattestuekoner, der have faaet en lignende 
Uddannelse som Dagstuekonerne, vore egenlige Stuekoner, og 
disse Nattestuekoner mener jeg burde have en Del af deres 
Forpleining i Hospitalet, saa at de om Morgenen ved at 
være tilstede ved Stuegangen kunde faa direkte Ordre af 
Lægerne for Natten. Det er jo under Stuegangen om Mor¬ 
genen, at vore Stuekoner ved at høre, hvad der siges af 
Lægerne om de Syge, faa deres væsentlige Uddannelse. I 
Sydtydskland har jeg enkelte Steder fundet Forholdet saa¬ 
ledes ordnet, at der var to Stuekoner til Stuerne, hvoraf 
hver gjorde Tjeneste et vist Antal Timer, saa at Nattetje- 
nesten gik paa Tur mellem dem. Hvilken af disse to 
Maader, man vil vælge, enten at have faste Nattestuekoner 
30 * 
