498 
som var meget optaget af ham og i høi Grad forbauset 
over Tilfældet. Da Manden for en 10 Dage siden var 
kommen til Taleren med Anbefalinger fra flere af hans 
Kolleger, og han fik ham at se, fandt han ligeledes Tilfæl¬ 
det saa yderst mærkværdigt, at han formaaede ham til at 
blive her til Mødet. Manden var en Albaneser, hans Mo- 
dersmaal var Græsk, han talte Tyrkisk som sit Moders- 
maal, fuldkommen flydende Arabisk og nogenlunde godt 
Persisk; han kunde gjøre sig forstaaelig paa Fransk, talte 
bedre Italiensk og kunde ligeledes gjøre sig forstaaelig paa 
Engelsk. Historien om hans Tatovering fortaltes saaledes, 
at ban opholdt sig som Handelsmand i det kinesiske Tartari 
ved et Handelskompagni, bestaaende af 11 Personer. Efter 
hans Fortælling havde han — der var dér temmelig uro¬ 
lige Forhold — tre Gange været en rig Mand, men var 
bleven fattig igjen. Sidste Gang havde han handlet med 
Krigskontrebande. Det Parti, han havde leveret dette til, 
var blevet slaaet, og Handelskompagniet taget til Fange. 
De 8 bleve massakrerede; de 3 dømtes til Tatovering, hvil¬ 
ken skete under Khanens specielle Tilsyn. Alt eftersom Ar¬ 
beidet skred frem, bleve de præsenterede for Khanen, som 
lo af dem. Den Ene døde — Taleren var ikke ret bleven 
klog paa, om af Operationen eller af Sygdom, dog rimeligvis 
af den første — og den Anden skulde opholde sig i Hong¬ 
kong og være blind, efter at han tilligemed Georgios Kon- 
stantinos var undvegen til det indiske Hav. Denne skulde 
være bleven ført til Madras og dér have ligget paa Hospi¬ 
talet, være kommen tilbage til Europa og siden den Tid 
have reist omkring og ladet sig se af Læger, Yidenskabs- 
mænd og lærde Selskaber. Georgios havde aldrig ladet sig 
se offentlig og vilde paa ingen Maade indlade sig herpaa; 
han havde point d’honneur og var Kavaler, men Forholdene 
medførte nu engang for ham, at han maatte gjøre en 
Indtægt af at forevise sig. Det første Spørgsmaal, som 
paatrængte sig, var, om der ikke var nogen Humbug ved 
denne Ting, hvad der jo laa nær ved en Mand, der saaledes 
lod sig se for Penge; at han selv skulde have ladet sig 
