uppträda inom sydöstra delen af Sverige (Blekinge) och ut¬ 
bredde sig vidare år efter år med betydlig freqvens mot 
norr och nordvest, men upphörde nästan helt och hållet 
såsom epidemi redan efter 7 år, eller 1860; efter hvilken 
tid endast ett eller annat hundradetal fall af sjukdomen 
sporadiskt förekommit inom flere särskilda delar af riket, 
ehuru ett lika stort och vanligen äfven något större antal 
dödsfall årligen blifvit af presterskapet uppgifvet — 
antagligen af, det skäl, att dödsfall af hjerninflammation 
äfvensom ock af nervfeber med framstående cerebrala 
symtomer blifvit kallade eller uppgifne såsom härrörande 
af ,,hjernfeber“. 
Likaledes hafva under de två senaste decennierna 
epidemier med omkring 7-årig fortgång förekommit af 
febris intermittens 1858—1864, af parotitis 1859 
— 1865 af typhus, tyfoidfeber och nervfeber 
1864—1870 af croup 1861—1867 och af difterit 1862 
—1868, hvarjemte en — om jag må så benämna den — 
dubbel-epidemi (med freqventare upträdande, 1853—1855 
och 1857—1859) af dysenteri inträffade 1853—1859, 
från hvilken tid sistnämda sjukdom endast sporadiskt och 
med ringa freqvens visat sig inom riket. 
Vid de tillfällen då kolera förekommit såsom epi¬ 
demi inom riket har den deremot vanligen haft endast 
en kort duration, sällan utsträckt öfver ett år, såsom åren 
1834, 1850 och 1866 — för att icke nämna om dess upp¬ 
trädande under de 3 senaste åren (1871 — 1873) då endast 
partiela epidemier å enstaka orter inträffat med flere eller 
färre tiotal af sjukdoms- och dödsfall. Den epidemi af 
denna sjukdom hvilken började år 1853 visade likväl 
någon olikhet i detta afseende så till vida, att densamma 
fortfor under 7 år eller till och med år 1859, dock med 
mycket olika freqvens under de särskilda år, hvarunder 
epidemien fortgick. 
De epidemier af morbilli äfvensom ock af scarla- 
tina, hvilka under de sista decennierna förekommit hafva 
