545 
rens Mening ubestrideligt, at man ikke skulde kaste Vrag 
paa denne Uddannelse; dermed var ikke sagt, at den ikke 
kunde modificeres i visse Retninger; men i det hele var 
den god, og vi skyldte den saa meget, at man ikke burde 
raade til at afskaffe den, selv om der til den hidtilværende 
udelukkende klassiske Dannelse for Manges Vedkom¬ 
mende var knyttet ubehagelige Virkninger. I den Hen¬ 
seende vilde Taleren føie sit Vidnesbyrd til mange Andresi 
thi ogsaa han havde været Lærer i adskillige Aar i patho- 
logisk og klinisk Retning og havde gjort den Erfaring, at 
det var sandt, at vore Studerende manglede Evne til at se 
og se skarpt, saaledes at de vare visse paa, at det var rigtigt, 
hvad de saa. De Aar, som de tilbragte i de øverste Klasser, 
udelukkende sysselsatte med historiske og sproglige Studier, 
vænnede dem til at støtte sigtil deres Tænkning og fra at 
kontrollere de andre Midler, som de havde, og Taleren 
trode, at der var meget sandt i, at denne Side var bleven 
forsømt ved den tidligere Undervisning, og at det havde 
været Feilen ved den. Han trode endvidere, at Professor 
Keys Forslag for saa vidt var fuldkommen korrekt, som 
han tilraadede, at Naturvidenskabernes Studium ikke burde 
lægges til Side i de øverste Klasser, men han maatte til¬ 
lade sig at tilføie en Begrænsning. Han ansaa det ikke 
for at være lige vigtigt med Hensyn til alle Naturviden¬ 
skaberne; han trode, at det i og for sig for Medicinerne 
var temmelig ligegyldigt, om de lærte Fysik og Kemi i 
Skolen eller ikke; thi de lærte det bag efter, og maaske 
nok saa godt, som Studenter. For de medicinske Studerende 
var det Naturhistorie, som var af Vigtighed, ikke paa Grund 
af de Kundskaber, de fik i den — thi Taleren var fuld¬ 
stændig enig med Prof. Prosch i, at det ikke var det, som 
det kom an paa — men fordi det netop var den Retning, 
hvori deres Sans skulde udvikles. Dersom dette var Til¬ 
fældet, laa Vægten ikke alene paa, at Undervisningen blev 
fortsat i de øverste Klasser, den laa tillige paa, hvorledes 
det skete. Der skulde ikke — som det mange Steder skete — 
35 
