581 
ligheder ved den praktiske Gjennemførelse, men det trode 
han, at en Slutning som: „andre giftige Alkaloider 11 kunde 
gjøre. Der var en Mængde giftige Stoffer, som ikke kunde 
henføres til de giftige Alkaloider og som kunde have deres 
store Betydning med Hensyn til deres Virkninger; exempel¬ 
vis skulde han nævne Colchicin og Digitalin. Blev det 
Spørgsmaal rettet til en kyndig Autoritet : Er det Alka¬ 
loider, kunde Vedkommende paa Videnskabens nuværende 
Standpunkt ikke svare: Jo, det er Alkaloider, og efter hvad 
Taleren kjendte til Domme i saadanne Sager, vilde det 
alene kunne give Anledning til, at Vedkommende blev fri- 
kjendt. Der gaves ogsaa Stoffer, som utvivlsomt under visse 
særlige Omstændigheder vare giftige, hvor man dog maatte 
svare, at Stofferne hverken vare giftige eller Alkaloider, og 
dog kunde Forgiftningstilfælde opstaa. Taleren tænkte 
nærmest paa Amygdalin, som hverken var giftig eller Al¬ 
kaloid, men som under særlig „heldige 14 eller uheldige Om¬ 
stændigheder kunde udvikle Blaasyre, hvorved Blaasyrefor- 
giftninger kunde opstaa. Han mente derfor, at denne Pa¬ 
ragraf maatte affattes noget anderledes: enten blev man 
nødt til at nævne hvert enkelt Stof, som kunde komme 
under Omtale, eller ogsaa maatte den forandres saaledes, 
at der kom til at staa: „andre giftige Alkaloider eller saa¬ 
danne Plantestoffer, der enten ere eller under visse særegne 
Omstændigheder kunne blive giftige. Han vilde foretrække 
det første, saa meget mere som Fysikus Holst selv havde 
tilføiet den Bestemmelse, at Fortegnelsen kunde suppleres 
ved administrativ Foranstaltning. — Med Hensyn til § 2 vilde 
han kun bemærke, at f. Ex. Kalabar burde overføres til 
Nr. 1, da den for -Øieblikket saa godt som ingen teknisk 
Anvendelse havde, men var meget giftig. Til Slutning 
vilde han kun gjøre opmærksom paa, at .Rævekager vare 
glemte i Paragrafen. 
Dr. Varenius anmärkte att i Sverige en giftlag -redan 
blifvit af regeringen antagen och till trycket befordrad, ehuru 
