591 
og ofte i deres synlige Fremtræden adskilte ved lange Tids¬ 
rum af tilsyneladende Sundhed. Naar man fra disse Syg¬ 
domme overfører den samme Opfatning paa de skrofuløse 
og tuberkuløse Affektioner fra Kirtelsvulsterne i Barne¬ 
alderen, Klorosen i Puberteten, de kroniske Forandringer i 
Lungernes Væv (Peribronchiterne), Cavernedannelsen til den 
sidste dødelige Eruption af Miliærtuberklerne, har man, 
som det forekommer mig, en lige saa inderlig æthiologisk 
Sammenhæng som mellem hine den spedalske og syfilitiske 
Dyskrasi’s vekslende og forskjelligartede Affektioner, hvis 
Identitet og Udspring fra den samme Grundlidelse dog af 
alle erkjendes. Jeg behøver neppe at minde om, at denne 
Opfatning af Tuberkulosen som specifik Sygdom af og til 
kommer frem i Literaturen, siden dette Æmne ved Ville- 
ment’s Inokulationsforsøg har vakt en saa almindelig og 
saa stor Interesse. Jeg har i en Aarrække praktiseret som 
Læge i et Distrikt, hvor Tæring og tuberkuløse Affektioner 
forekomme hyppigere end maaske i nogen anden Egn i Norge, 
og jeg er efterhaanden ved Kjendsgjerningernes overbevisende 
Kraft tvungen ind paa Specificiteten, der, som det forekom¬ 
mer mig, er den eneste Forudsætning, der tilfredsstillende 
kan forklare den eiendommelige, af klimatiske, hygieiniske 
og sociale Forhold uafhængige Maade, hvorpaa Tuberkulosen 
forekommer. Den pathologiske Anatomi, der i Stedet for 
at tjene den medicinske Videnskab nu er bleven dens Her¬ 
skerinde, har i en ganske særegen Grad bidraget til at ud¬ 
slette den ældre Laennec’ske, paa omhyggelige og skarpe 
Iagttagelser grundede specifike Opfatning. Den pathologiske 
Anatomi naar ikke hen til det specifike. Det syfilitiske 
Pus, det varioløse Pus og det simple godartede Sekret fra 
et Saar kan neppe mikroskopisk eller kemisk adskilles. Den 
vigtigste og væsentligste Egenskab, den Række af Foran¬ 
dringer, som en eneste af disse Celler kan fremkalde i 
Organismen, ligger udenfor den pathologiske Anatomi. Det 
maa være tilladt at fore denne Tanke noget videre. Ind¬ 
tørret Pus — osteagtige Foci — kunne vel bevare deres 
