denne Art Skrofulose ogsaa kunne overføres. En ikke ringe 
Del af de skrofulose Affektioner er Udtryk for den kroni¬ 
ske Forgiftning, fremkaldt ved de specifike exanthematiske 
Sygdomsgifters Förbliven i Organismen. Forholdet er vel 
kjendt. Man har ment, at de akute Exanthemer vakte en 
allerede tidligere existerende skrofuløs Diarthese, eller at 
det simpelt hen var et Udtryk for den Svækkelsestilstand 
af Organismen, disse Sygdomme efterlade. 
Et Udtryk for denne kroniske Forgiftning er Immuni¬ 
teten. Kjendsgjerningerne — Eftersygdommene af de akute 
Exanthemer — indrømmes af alle; det er om deres For¬ 
tolkning, at der er vakt Tvivl. Jeg vover at udtale, at 
Enhver, som omhyggelig iagttager de akute Exanthemer 
med deres Følger og som gjør sig Umage for at glemme 
den tilvante doktrinære Opfatning, vil erkjende, at der er 
et dybere og inderligere Sammenhæng mellem det første 
akute Stadium — Feber, Exanthem, Desquamation — og 
de senere sekundære Symptomer — Immuniteten, Kirtel¬ 
hævelserne, de kroniske Hududslet — og at Analogien med 
Syfilis, dens primære og secundære Symptomer, er umis- 
kjendelig; disse Sygdomme, tidligere saa adskilte, frembyde 
for denne Opfatning den største Lighed. 
Det synes, som her, om end kun glimtvis og uklar, en 
almindelig Lov for de infektiøse Sygdomsgifters Indvirkning 
paa Organismen kommer frem i Dagen, og denne W. Boeck’s 
eller maaske først af Schønlein udtalte Tanke tør blive af 
større Betydning for Pathologiens fremtidige Udvikling, end 
vi nu kunne overse. 
En tredie Gruppe af saakaldte skrofuløse Affektioner 
er Udtryk for den tuberkuløse Dyskrasi i Slægten. Dette 
Forhold er saa bekjendt, at det kun behøver at antydes. 
Det er ikke urimeligt, at man ved nøiagtig og om¬ 
hyggelig Iagttagelse vil kunne finde bestemte Forskjellig- 
heder af disse tre æthiologisk adskilte Grupper af Skrofu¬ 
losen den syfilitiske, den tuberkuløse og den Skrofulose, 
38 
