så vidt man nu kände, blifvit funnen tillsammans med 
andra fornsaker. Detsamma gälde om de danska, som för¬ 
varas i Köpenhamns Museum, möjligen med undantag af 
två liknande flintstycken från Hesselö; men dessa sist¬ 
nämnda äro mycket gröfre slagna än dem som egentligen 
nu äro i fråga och afvika äfven i afseenden på formen, 
hvarföre inan kanske heldre borde betrakta dessa två 
såsom ämnen till något redskap, isynnerhet som de öfriga 
på samma ställe funna fornsakerna tydligen visa, att en 
stor tillverkning af flintsaker der egt rum. — Äfven om 
den nu i fråga varande typen skulle komma att anses till¬ 
höra den äldre eller äldsta delen af stenåldern i Sverige, 
följde dock icke deraf, att den måste betraktas såsom all¬ 
deles samtida med de förut nämnda typerna från vestra 
Europa. 
Professor Engelhardt bemærkede, at, da der i Old¬ 
sagmuseet i Kjobenhavn fandtes en hel Række af tildels 
lignende Oldsager, fundne enkeltvis og ikke i Forbindelse 
med andre Stenredskaber, kunde disse næppe betragtes som 
Forarbeider og ufuldendte Redskaber, men man maatte 
snarere antage, at her forelaa en Typ. 
Andet Møde. 
Mandagen den 7de Juli Kl. 1 — 3. 
Professsor Engelhardt holdt et Foredrag om Jern¬ 
alderens Oprindelse og Udvikling. 
Efter at have hentydet til bestemt udprægede Spor af 
sydlandsk (græsk og etrurisk) Indflydelse blandt Bronce- 
40 
