641 
ja, som ved alle Kongresser have faaet det samme Navn, 
nemlig Finner og Lapper, tvertimod forholdsvis ere de 
aller yngste og de, som senest ere indvandrede til Norden, 
og at de først have vist sig her, efter at den sydlige og 
vestlige Del af Norden var beboet. Det er ogsaa tilfreds¬ 
stillende at se, at den Anskuelse har noget for sig, at vore 
Forfædre ikke kunne være komne fra Rusland, men at de 
maa søges ad anden Kant fra Egnene ved Middelhavet og 
Sortehavet, hvor Kulturen tidligst har været udviklet, og 
hvorfra de maa antages at være vandrede opad mod Norden, 
undergaaende paa Veien forskjellige Modifikationer og med 
en stillestaaende Periode ved. Østersøens Kyster. 
Tredie Mede. 
Tirsdagen den 8de Juli, Kl. 2—4. 
Dr. Montelius föredrog: „Om förhållandet 
mellan den äldre och den yngre bronsåldern i 
Norden. 14 Detta förhållande kan studeras från tre olika 
synspunkter: A) med afseende pågrafvarnes inrättning och 
innehåll; B) med afseende på fornsakernas ornamentering 
och C) med afseende på fornsaks-typerna. 
Hvad först de olika gr affor merna under brons¬ 
åldern beträffar, torde man, såsom Hr. Etatsrådet Worsaae 
redan för flere år sedan visat, kunna uppställa dem i föl¬ 
jande kronologiska ordning, de äldsta först och de yngsta 
sist: 1) stora stenkistor, ufver 3 alnar långa, innehållande 
vanligen flere skeletter; 2) stora stenkistor af omkr. 3 
alnars längd innehållande ett skelett; 3) stenkistor af 
ungefär samma storlek, och således tillräckligt långa för 
ett obrändt lik, men innehållande brända ben; 4) mindre 
stenkistor, från 5 till 1 fot långa, innehållande brända ben; 
5) sådana små stenkistor, inneslutande ett lerkärl, i hvilket 
de brända benen ligga; 6) lerkärl fylda med brända ben, 
41 
