642 
men ej omgifna af någon stenkista, samt 7) brända ben 
liggande lösa i en grop utan att vare inneslutna i et ler¬ 
kärl eller en stenkista. — A ena sidan erbjuda de två sist¬ 
nämnda slagen af grafvar en anknytningspunkt med graf- 
skicket under den äldsta jernåldern, å den andra sidan stå 
de stora stenkistorna med skeletter så nära grafvarne från 
stenålderns slut, att det mången gång är svårt att afgöra 
om en sådan kista är äldre eller yngre än bronsålderns 
början. De grafvar från stenåldern som i synnerhet för¬ 
medla öfvergången mellan gånggrifterna och den äldsta 
bronsålderns grafvar äro de i vestra Sverige så allmänna, 
men i andra trakter så sällsynta fristående ,,hällkistorna“ 
hvilke endast till en del äro dolda i en låg bädd af jord 
eller rullsten. Dessa skilja sig från gånggrifterna med 
aflångt fyrsidiga kammare hufvudsakligen endast derigenom 
att de icke hafva någon gång samt att de icke äro täckta 
med dessa väldiga stenblock, som vanligen bilda gånggrif- 
ternas tak. Och skilnaden emellan en „fristående hällkista“ 
och de stora stenkistorna från den äldre bronsåldern är väl 
egentligen den, att de senare äro helt och hållet täckta 
af en större grafhög, under det att åtminstone öfversta 
delen af en hällkista alltid är obetäckt. 
Siraterna under den äldre bronsåldern utgjordes 
hufvudsakligen af fina sigsaglinier och af spiraler; den yngre 
bronsålderns sirater äro vanligen ,,böljeformade“, stundom 
nästan liknande fogelhalsar eller drakhufvuden. Vid ett 
noggrant aktgifvande på siraterna som pryda de många till 
vår tid bevarade arbetena från bronsåldern finner man lätt 
åtskilliga, hvilka förmedla öfvergången mellan den äldre 
periodens vackra och rika men något enformiga spiral¬ 
ornamenter och den senare periodens mera omvexlande orna¬ 
mentik. Men man torde icke kunna uppvisa några graverade 
eller med stämpel inslagna spiraler på arbeten från den 
yngre bronsåldern, under hvilken tid man deremot ofta finner 
ändarne af ringar, knifskaft o. dyl. upprullade i spiral. — Detta 
gäller närmast om de inhemska arbetena. De från främmande 
