660 
Holde vi os til Europa, da se vi, at to forskjellige 
Systemer have gjort sig gjældende. I England med 
sit umaadelige Antal af Dampkjedler — man anslaar det 
i Almindelighed til 100,000 — har man kun fundet det 
rigtigt at fore Tilsyn med de Dampkjedler, paa hvis 
Sikkerhed en stor Mængde Menneskers Liv beror, nemlig 
Dampskibenes. Lokomotivkjedlerne ere overladte 
til Jernbaneselskabernes eget Tilsyn; men hver Gang et 
Lokomotiv exploderer, sender Regjeringen en Ingeniør til 
det Sted, hvor Ulykken er sket; han afgiver da en Beret¬ 
ning om Katastrofen, som trykkes og offentliggjøres, og 
derved bliver der da udøvet et Slags moralsk Tryk paa 
Selskaberne, som bringer dem til at føle deres Ansvar. 
Den store Masse af Kjedler derimod, som sætter de 
talrige Fabriker og Værker i Gang, er derimod intet Til¬ 
syn underkastet. Kj edlerne kunne bygges af det sletteste 
Materiale, af den sletteste Form, betjenes af de udueligste 
Arbeidere, uden at Regjeringen i mindste Maade blander 
sig deri, og derfor træffer man utvivlsomt i England flere 
Explosioner end i noget andet Land. 
Mellem 1 U og 1 k af de før omtalte 219 Ex¬ 
plosioner maa tilskrives Mangelen af et Tilsyn, 
svarende til det, som Fastlandets Stater yde. 
Der blev da i 1854 stiftet et Selskab i Manchester 
af den berømte Will. Fairbairn med det Formaal, ved 
stadigt Eftersyn at forhindre Dampkjedlers Explosion. 
Denne Forening, der har omtrent 2,400 Kjedler under sit 
Tilsyn, sender Ingeniører ud, som undersøge Medlemmernes 
Kjedler tre Gange om Aaret, den ene Gang fuldstændig, 
og det erkjendes af alle, at dens Tilsyn er ganske fortrin¬ 
ligt. Saaledes har f. Ex. Regjeringen, som dog selv fører 
Tilsyn med sine Kjedler og har begyndt dermed to Aar 
før Manchesterforeningens Stiftelse, stillet 180 Kjedler under 
dens Tilsyn for at kunne drage Fordel af den udmærkede 
Sagkundskab, den er i Besiddelse af. 
