683 
Landsporet var fortsat, og som hægtedes til Færgen. 
Man bragte nu Vognene fra Land over Klappen ud paa 
Færgens Dæk, hvor de bleve staaende paa Sporet, medens 
de førtes over Vandet, og atter i Land paa den anden 
Side. Man kunde have Dampfærger, alene bestemte til 
Overførsel af Godsvogne, medens Passagererne befordredes 
paa sædvanlig Maade, og Dampfærger, der kunde optage 
hele Jernveistog, i alt Fald med Undtagelse af Lokomotivet. 
Taleren foreviste en Model til en Dampfærge med tre 
Spor, der var tænkt benyttet til kun at føre Godsvogne. 
Dampfærgen paa Lille Bælt var ligeledes kun til Gods¬ 
vogne. Den havde ét Spor og kunde optage 6 Vogne. 
Spørgsmaalet om, hvorledes Forbindelser over Vandet 
hensigtsmæssig indrettedes i stærkt befærdede Linier, var 
af stor Betydning for Englands Forbindelse med Fastlandet. 
Dette Spørgsmaal var derfor ogsaa i England drøftet med 
Omhu og i stor Fuldstændighed, men uden at der endnu 
var udbragt et Resultat. Der var egentlig kun Enighed 
om, at den nuværende ■ Forbindelse over Kanalen ikke 
længere var tilfredsstillende. Flere arbeidede for, at der 
sattes Skibe i Fart, som kunde optage hele Train. Blandt 
disse var den berømte Scott Russel. Imod den Indven¬ 
ding, at Passagervognenes Overførsel var af underordnet 
Betydning, anførte han, at det først og fremmest gjaldt om, 
at Overfarten skete i kort Tid. Men hertil udkrævedes stor 
Hurtighed, og, for at opnaa den, maatte man have lange 
Skibe, saa lange, at der blev rigelig Plads til hele Train. 
Man burde derfor ogsaa tage hele Train ombord og fritage 
Passagererne for den Ulempe, at maatte forlade Vognene 
for at blive førte over Vandet. En anden Mand, der ar¬ 
beidede i samme Retning, var Admiral Sir Edward Belcher. 
Han havde foreslaaet Skibe af 400 engelske Fods Længde, 
indrettede til Optagelsen af tre Tog. Ved Hjælp af disse 
Skibe skulde opnaas, at man kunde gaa tilsengs i sin 
Coupé Kl. 10 om Aftenen i London og staa op Kl. 6 om 
Morgenen i Paris uden at besværes med Ud- og Indstig- 
