686 
gelske, saaledes at Vognene fra den ene Side af den irske 
Kanal ikke kunde bruges paa den anden. 
En særegen Art af Dampskibe, som andetsteds alle¬ 
rede spillede en betydelig Rolle, kunde ikke forbigaas med 
Tausbed, saameget mindre, som det var foreslaaet at an¬ 
vende dem til Forbindelser over Sundet. Det var de saa- 
kaldte Kj ædeskibe. Et Kj ædeskib er et Skib, der varper 
sig frem ved en Kjæde, nedlagt mellem de to Punkter, 
mellem hvilke Skibet skal fare. Det er forsynet med en 
Tromle, over hvilken Kjæden føres. Tromlen sættes i 
Bevægelse ved en Dampmaskine og ved dens Omdreining 
bringes Skibet frem. I Reglen anvendes saadanne Skibe 
som Bugserskibe, men de kunne ogsaa benyttes paa anden 
Maade. Kjædevarpning eller Kjædeslæbning var ikke nogen 
ny Opfindelse, men først i den senere Tid var det lykkedes 
at overvinde de med denne Bevægelsesmaade forbundne, 
praktiske Vanskeligheder, og dens Anvendelse var derfor 
af temmelig nyt Datum. Det var i Frankrig, man begyndte 
dermed. Kjædevarpningen kom her i Brug i 1857 paa 
Seinen, imellem Paris og Coufians. Den vakte straks stor 
Opsigt. Allerede i 1858 skrev en fransk Forfatter — Henri 
Lalou — derom: „Det er et nyt System, men beundrings¬ 
værdigt ved sin Simpelhed og sine Resultater." — Det 
varede heller ikke længe, inden det var indført paa alle 
større, franske Floder. I 1866 begyndte man at anvende 
Kjædeskibe i Tydskland, nemlig paa Elben, og nu benyt¬ 
tes de ligeledes paa alle vigtigere, tydske Floder. Et 
Kjædeskib paa en Kanal eller en Flod med en Række al¬ 
mindelige Transportfartøier paa Slæb er ikke ulig et Train 
paa en Jernvei. 
Aarsagen til Kjædevarpningens hurtige Udbredelse 
var den store Besparelse, som opnaaedes derved fremfor ved 
Dampkraftens Benyttelse paa den ældre Maade. Naar 
Kraften anvendtes paa den til et fast Punkt befæstede 
Kjæde, erholdtes større Udbytte, end naar den gjennem et 
Par Skovlhjul eller en Skrue skulde virke paa en Vand- 
