690 
singør-Helsingborg, Kjøbenhavn (Svanemøllebugten)-Lands- 
krona og Dragør-Limhamn. Naar henses alene til Over- 
fartsforholdene, fortjente den først nævnte Linie ubetinget 
Fortrinet. Den var forholdsvis kort, og Forbindelsen vilde 
her kunne vedligeholdes under Omstændigheder, da den 
vilde være umulig paa hvert andet Sted i Sundet; Afbry¬ 
delserne vilde i det hele taget være sjeldne og aldrig af 
lang Varighed. Næst efter Helsingør-Helsingborg kom, i 
den her betragtede Henseende, den Sønden for Saltholm 
beliggende Linie, Dragør-Limhamn. Men dog vilde For¬ 
bindelsen her i strænge Vintre upaatvivlelig være udsat for 
længere Standsninger. At et Dampskib her kunde holde 
et Løb aabent ved sine daglige Farter, som det under Islæg- 
var sket mellem Helsingør og Helsingborg, kunde næppe 
paaregnes. Linien Svanemøllebugten-Landskrona var den 
mindst gunstige. Den falder i det Parti af Sundet, som 
først lukkes, naar Islæg finder Sted. Derimod vilde Over¬ 
fartsstedet Helsingør-Helsingborg give en større Veilængde 
for den gjennemgaaende Færdsel end de to andre Linier. 
Fra Kjøbenhavn til Eslöf over Helsingør og Helsingborg er 
nemlig omtrent 6 V 2 Mil længer end over Dragør og Lim¬ 
hamn, og 7 V 2 Mil længer end ved Landskrona. 
Med disse Bemærkninger vilde Taleren indlede Diskus¬ 
sionen. Stoffet var imidlertid af saa stort Omfang, at han 
havde maattet indskrænke sig til at behandle det i Korthed. 
Det var ikke hans Hensigt at foreslaa Resolutioner. Han havde 
bragt Sagen frem, for at der igjennem en Drøftelse i Inge¬ 
niørsektionen kunde danne sig en sikrere Mening om de 
omhandlede Forhold, end man hidindtil havde havt, og han 
opfordrede Sektionens Medlemmer til at bidrage hertil ved 
at udtale sig. 
Kaptain Bauditz, som derefter fik Ordet, ønskede 
kun at fremsætte nogle korte Bemærkninger, da det efter 
et saa fuldstændigt Foredrag vilde være vanskeligt at frem¬ 
komme med nye Oplysninger. For -Oieblikket gik Bestræ- 
