713 
udbragte, efter at have takket Komiteen, særlig Husmø¬ 
drene, der saa talrig havde givet Møde og vist saa megen 
Opoffrelse, et Leve for dens Formand, Hofjægermester 
Tu te in. Følgende Sang blev derpaa afsungen af Stege 
Sangforening: 
Mel.: Der er et Land, dets Sted er heit mod Norden. 
Til Møens Klint hidstævne Mænd fra Norden, 
Med fælles Maal — Naturens friske Blad — 
Hvor Sten og Kridt kan tale op fra Jorden, 
Med Stemmen klar, som gjer hver Forsker glad. 
Ja! Møens Klint, den hilser hver en Fremmed 
Med venlig Røst, den taler mange Sprog — 
Aartusinders — dens alvorsfulde Stemme 
Høit lyder til ham her fra hver en Krog. 
Velkommen her, Velkommen vi Jer byde 
Paa Møens Kyst i denne korte Stund, 
Hvor skjulte Kraft — forunderligt det lyder — 
Fremtryllet har vor Klint fra Havets Bund! 
Velkommen her, hvor Liv og Friskhed aande 
Hvor Bøgen gror, hvor alt er Hjerte-Lyst, 
De trendes Magt hinanden gaar tilhaande 
Og tryller frem en Glæde i vort Bryst! 
Vi ønske vil, at denne Dag maa flette 
Et lille Blad i Eders Mindekrands ; 
Skønt den er rig, og Minderne saa tætte, 
Vil Møens Klint nok staa med særlig Giands. 
Naturens Forskning har saa stort Omraade, 
Men fremad, fremad stræber Forskersind, 
Og Maalet staar ei længer som en Gaade, 
Nei, Folket selv derfor ei mer er blind. 
Kjøbmand Bertels en fra Stege knyttede til Sangen en Skaal 
for G j æ s t e r n e, hvorefter Jernstøber Hansen bragte de svenske 
og norske Gjæster en venlig Hilsen fra Bondestanden. Med 
et Leve for Komiteen forlod man Kl. 1 V 2 Frokosten, for 
at tiltræde Vandringen over Klinten, hvis skjønneste Punkter 
toges i Diesyn. For Damerne og de ældre Herrer havde Be¬ 
boerne stillet Vogne til Raadighed, medens det øvrige Selskab 
tilfods begav sig til Liselund, hvor man samledes Kl. 5, 
til et af Mødets danske Bestyrelse arrangeret Middagsmaaltid 
i det Fri. Her indfandt sig ligeledes, efter Indbydelse fra 
Bestyrelsen, den møenske Komité med Damer. Prof. Steen 
førte Forsædet. Skaalernes Række aabnedes af Dr. L a m m fra 
