716 
Det vilde vi til Tak, fordi 
I kom herned i Sommer! 
Og lumskeligen tænkte vi: 
„Desfor igjen de kommer' 4 . 
Snart Afskedsklokken slaar sit Slag, 
Mod Enden svært det lakker: 
Tak da for denne Sommerdag 
Paa „Høie Møens“ Bakker. 
udbragte Beregner Andresen en Skaal for de svenske 
og norske Gjæster, for hvilken Direktør Sandberg fra 
Christiania takkede med et „Gud velsigne Danmark!“ Professor 
Gylden fra Stockholm talte derefter for den skandinaviske 
Videnskabelighed, og Direktør Bille, idet han mindede 
om Dagens Betydning (Fredericiaslaget den 6te Juli 1849) for 
Ungdommmen, saavel den, der kæmper for Fædrenelandet, som 
den, der kæmper paa Aandens Mark til Held for hele Menneske¬ 
heden. 
Professor Kjerulf fra Christiania udbragte derpaa en Skaal 
forDanmarksPerle, Møen, i følgende versificerede Foredrag : 
Hoilærde mænd, elskværdige kvinder, 
hver langveis fremmed gjæst, 
som Danmark sammenbinder 
paa denne solskinsdag til fest — 
giv lyd! og lad det være sagt, 
hvad alle os har sammen bragt. 
Det er et aandens stevne, 
hvor mænd med anstrengt evne 
sig driste til, de runer raade, 
som skreves paa naturens gaade. 
Men Danmark, som os laante modested, 
gav os og mere, det jeg ved. 
Som i afskedens stund, 
den vemod betagende, 
med hilsen i mund 
En rækker den dragende 
en kostelig Ting — 
perle paa gylden ring: 
saa Danmark har villet 
med dette billed — 
saa rigt og saa ægte, 
som ret tør slægte 
paa danske sind — 
lægge en mening 
af aands forening 
i minderne ind. 
