718 
Santesson fra Stockholm for Danmarks Konge, den 
næste af Prof. Hornemann for Sveriges og Norges 
Konge. Man afsang derpaa følgende Sang: „Til Danmark“ 
af Prof. M. I. Monrad fra Christiania: 
„Dannevang med grønne Bred 
Ved den blanke Vove! 
I dit Skjød bor Kjærlighed, 
Fred i dine Skove 1 *. 
Stedse dog din „ Blomsterarm “ 
Favned djærve Sønner; 
Kløgt i Pande, Mod i Barm 
Moders Omhu lønner. 
Ja, den blide Yndes Magt, 
Som kan Hjerter smelte, 
Hindred ei at staa paa Vagt, 
Naar sig Fjender meldte, 
Hindred ei en Alvorsfærd 
Under Nordlysflammen. 
Harpen slaa og drage Sværd 
Passer godt isammen! 
Om en Stund en ydre Vægt 
End kan trætte Haanden, 
Kjæmper unedboiet, kjækt — 
Seirer evig A an den; 
Mens den Sandheds gyldne Skat 
Frem af Dybet vinder, 
Har den sig et Minde sat 
Over alle Minder. 
Aandens Skat hos danske Mænd 
Holder Tidens Prøve; 
Rust kan ei fortære den, 
Voldsmand ei den røve. 
Døgnets Magt forgaar som Dunst, 
Vil kun lidet veie; 
Danmarks Videnskab og Kunst 
Er en evig Eie. 
Dannevang med grønne Bred 
Ved den blanke Vove! 
Kraften bo hos Kjærlighed 
I de stille Skove! 
„I de danske Fædres Spor**, 
Blandt de Dyder milde, 
Folkets Aand sig vokse stor, 
Stor ved Lys og Snille! — 
