721 
Tag her dit Glas, ja to og tre, 
Og det jo før jo heller, 
Saa skal du mikroskopisk se 
Dit eget Hjertes Celler! 
« 
Og Du, som al din Kundskabs Flor 
I Kolber indelukker, 
Glem ikke rent den Kraft, der bor 
I Rom plus Yand og Sukker! 
Den ildner baade Sjæl og Krop, 
Den ildner selve Næsen, 
Og den formaar at løse op 
Al dobbelt kulsurt Væsen. 
Og er Du maaske Darwinist, 
Drik tæt til ud paa Natten, 
Saa lykkes det dig nok tilsidst 
At kvæle Abekatten! 
Af Hulebjørnens hule Ben 
Beregn kun Fortidskraften — 
Men pas din egen Smule Ben 
Naar vi skal hjem iaften! 
Og Du, hvis Giar kan en Portion 
Af Stjernerne omspænde, 
Se her en smuk Konstellation 
Af Nordens Stjerner trende! 
I ligesidet Trekant staa 
De kjønt endnu i Aften — 
Gid det lidt længer maatte naa, 
Hinsides Druesaften. 
Prof. Holten udbragte derpaa en begeistret Skaal for don 
tilstedeværende Grev He nnin g Hammi 11 on, for hvilken denne 
takkede med et Tilbageblik paa den Tid, han havde tilbragt her 
i Landet. Derefter blev følgende Sang: „Farvel til de skandi¬ 
naviske Naturforskere 14 af Overlærer Henrik Smith afsungen : 
Mol.: Tilgiv, ærværdige Hr. Eremit. 
Læg Haanden paa Hjertet, Ihr Herren! og skrift: 
Har nu I „mødtes" paa Kraft? 
Og fik I af Kundskabens Vinge et Vift 
For al det Slid, I har havt? 
Har Folk I befriet for Skindødens Gysen 
Og hævet Jert Træghedsmoment? 
Og muntret Jer ret med Spektralanalysen 
Og Varmens Æqvivalent? 
Har Kullet i Skaane I debatert 
Og splinterny Ligninger integrert? 
: Facit :|: blev da vel ikke forkert? 
46 
