722 
Ja vist, det forstaar sig, den Ting er klar, 
At Medet har baaret sin Frugt! 
Endnu en Side dog Sagen har — 
Ja, Yenner, tilstaar kun smukt: 
At færdes blandt Frænder, at vinde sig Yenner 
Og give sit Hjerte i Kur, 
At trykke de gamle Bekjendte i Hænder, 
At nyde den smukke Natur, 
At veksle et Alvors og Skjemtens Ord, 
At temme et Glas ved et muntert Bord, 
:|: Det har :|: ogsaa sin Glæde, min Bro’r! 
Se, det vil vi haahe, I Alle har gjort, 
Enhver saa godt han forstod! 
Hvad vi kunne gjere, det var ikke stort, 
Skjondt Meningen, véd I, var god. 
Endnu har en vemodig Pligt vi tilbage: 
At sige Jer aabent og lydt 
Et hjerteligt „Tak“ for de herlige Dage, 
Vi her med hinanden har nydt! 
Kun Skade, de rulled saa hastig hen 
Ak, glem dem ei ganske, Veninde og Ven! 
:}: Levvel :|: Levvel, til vi modes igjen! 
Etatsraad, Prof.Worsaae, knyttede til Sangen en hjerte¬ 
lig Tak til de Fremmede, fordi de saa talrig havde givet 
Møde, og et Ønske om et glædeligt Gjensyn. - Uagtet 
endnu flere Talere vare indtegnede, hævede Præsidenten her af 
Hensyn til Tiden Maaltidet. Efter Kaffen i det Fri spadserede 
man paa Anstaltens smukke Terrain, medens Ungdommen dand- 
sede i Koncertsalen. 
Foruden de ovenanførte Sange var der omdelt følgende 
„Farvel til de skandinaviske Naturforskere 14 af Dr. B—o: 
Mel.: Knng Carl den unge Hielta. 
Farvel, 1 Brødre kjære 
Fra Sveas, Noras Fjeld! 
Vor ædle Kunst til Ære, 
Til Nytte og til Held 
I droge hid og mødte 
Os her med samme Maal, 
Og Glas mod Glas vi stødte 
Til festlig Velkomst Skaal! 
Nu atter Glasset lyder, 
Men ei med samme Lyst; 
Thi nu Farvel det byder, 
Farvel til Hjemmets Kyst; 
