— 20 — 
Faklene som ligger rundt flekkene er sterkt lysende 
partier som danner forhøininger i soloverflaten og som hæver 
hele kromosfærelaget noget. 
Protuberansene er meget forskjellige fra flekkene og 
faklene. De dannes av lysende gasarter (vandstof, helium 
og forskjellige metaldamper), som med fabelagtig hastighet 
paa optil 1000 km. i sekundet slynges ut fra kromosfæren, 
undertiden til høider paa mere end 500,000 km. eller omtrent 
30 jordradier. Protuberansene som tidligere bare kunde 
studeres under total solformørkelse, kan nu ved spektroskopets 
Fig. 3. En del av kromosfæren med protuberanser. Fotografert 
under den totale solformørkelse 1900. 
hjælp studeres hver dag rundt hele solranden. Saadanne 
undersøkelser blir stadig gjort paa tre forskjellige observa¬ 
torier i Italien, og resultatene blir offentliggjort i aarbøker. 
I motsætning til solflekkene er protuberansene ikke begræn- 
set til bestemte belter, men optrær over hele solens overflate 
like fra ekvator til polene, om end protuberansvirksomheten 
synes at ha et minimum i nærheten av polene. 
Ved studium av solflekkene har man allerede for længe 
siden tilnærmelsesvis kunnet bestemme solens rotation. I den 
senere tid har man faat spektroskopiske metoder som gir 
meget nøiagtige resultater og kan anvendes for hele solskiven 
og ikke bare for de belter hvor flekkene optrær. Man er 
kommet til det overraskende resultat, at rotationstiden er for¬ 
skjellig for de forskjellige deler av solen. Den er størst ved 
