— 98 - 
en overmaade interessant opgave, men den tanke har sikkert 
tillike i hoi grad bidradd til at holde interessen vaaken, at 
forskerne ved at studere den høiarktiske natur samtidig 
kunde vinde større klarhet over, hvordan tilstanden engang 
maa ha været hjemme i deres eget land. 
Torell besøkte i 1861 Spitsbergen for sidste gang. Den 
mand, som fra nu av gjennom adskillige aar blev den ledende 
i Sverige paa Spitsberg-forskningens omraade, var den store 
polarforsker Adolf Erik Norden skiold. Norden- 
skiold, som hadde deltat i begge TorelFs ekspeditioner og 
saaledes allerede paa forhaand var godt kjendt paa Spits¬ 
bergen, ledet selv ekspeditioner dit op i 1864, 1868 og 
1872—1873. I 1864 var hovedopgaven at fortsætte det kart- 
lægningsarbeide, som var paabegyndt i 1861. Sammenligner 
man det kart over landet som Dunér og Nordenskiold utga 
i 1865 med de i forveien eksisterende karter (selv de sidste, 
f. eks. det engelske admiralitets kart fra 1860), springer det 
straks i øinene i hvor hoi grad tidligere, urigtige forestillin¬ 
ger om landets form var blit korrigert ved dette kartarbeide. 
I 1868 arbeidet under Nordenskiolds ledelse en mandsterk 
og alsidig videnskabelig stab, og overvintringsekspeditionen 
1872—73 er overhovedet den første videnskabelige overvint¬ 
ring paa Spitsbergen. 
Nordenskiolds interesser tok efterhaanden en noget anden 
retning. Vi træffer ham senere i 1870-aarene paa forsknings- 
reiser til Novaja-Semlja og det nordlige Sibirien, og i 1878 
—1880 utførte han den stordaad, hvortil hans navn for al 
fremtid vil være knyttet: opdagelsen av Nordostpassagen, om- 
seilingen av Europa og Asien. Til Spitsbergen kom han ikke 
oftere. 
Blandt de svenske videnskapsmænd, som eiter Norden¬ 
skiolds tid har indlagt sig fortjenester av Spitsbergens utforsk¬ 
ning, indtar professorerne A. G. N a t h o r s t og G. De 
G e e r en særlig fremtrædende stilling. 
Nathorst besøkte første gang Spitsbergen som ganske 
ung mand sommeren 1870; det var med indtrykkene friske 
fra denne reise han samme høst i Skaane gjorde sit berømte 
fund av arktiske planterester i gamle lerlag og saaledes 
leverte beviset for, at den første vegetation efter istiden i det 
