— 118 — 
fleste detaljer, men vekslingene i luft-temperaturen i Stock¬ 
holm kommer otte litt før vekslingene i vand-temperaturen 
ved Norges kyst,. hvilket ogsaa er at vente da luftttempera- 
turen selvsagt skifter hurtigere med vindene end vand-tem¬ 
peraturen. Dette er et avgjørende bevis mot rigtigheten av 
den teori at vekslingene i lufttemperaturen over Skandi- 
navien skulde være en virkning av vekslingene i vandtem- 
peraturen ved kysten saaledes som den blir maalt ved fyr- 
stationene. (Fortsættes). 
Stjernehimlens store problemer. 
Av Svein Rosseland. 
É 
Menneskets storhet staar i forhold til de mysterier det 
dyrl ær og de gaater det stanser ved. Videnskapens historie 
gaar parallelt med en gaaternes utviklingshistorie, livor gaater 
opstaar, deler i sig i flere, skyter uanet vekst eller sporløst 
forsvmder. 
Dog er der gaater, som aldrig ældes og som trofast har 
fulgt mennesket paa dets vei, fra det øieblik av naturmenne¬ 
sket stod frem av den forhistoriske tids urtaake like til denne 
dag. Slik er det med spørsmaalet om menneskets stilling i 
universet. Fra at være et astronomisk problem er det vokset 
frem til at omspænde al menneskelig stræben efter klarhet. 
Astronomien har kun beholdt det underordnede spørsmaal om 
jordens stilling inden stjerneverdenen. 
Tat i fuldstændig almindelighet er selv dette problem 
nrincipielt uløselig, da det indbefatter spørsmaalet om verdens- 
rummets begrænsning. Det som kan gjøres, er at lære at 
kjende klodernes fordeling i rummet, deres bevægelsestilstand 
og fysiske beskaffenhet indenfor givne grænser. Det er klart, 
at den viden, som samles, fra først av vil være spredt og 
usammenhængende, i astronomien saa vel som i andre viden- 
skaper. Men der er mange tegn til, at astronomien nu staar 
foran en ny epoke, hvor den adskilte viden vil fortsettes til 
en vældig syntese. Kopernikus, Kepler og Newton gav den 
