— 117 — 
fuldstændige forklaring paa bygningen av vort solsystem. Det 
problem, som nu nærmer sig sin løsning, er en enorm for¬ 
størrelse av dette, nemlig bestem m else av hele fiks- 
stjernehimmelens bygning. 
En fuldstændig viden om fiksstjernesystemets bygning har 
vi, naar vi kj ender stjernernes sted i rammet for et bestemt 
tidspunkt og lovene for deres bevægelser. Løsningen av denne 
opgave lettes overordentlig ved at fiksstjernernes indbyrdes 
bevægelser er forsvindende smaa i forhold til de enorme av¬ 
stander som adskiller dem. Selve systemets konfiguration blir 
derfor praktisk talt uforandret gjennem tidsrum av aartusener. 
Man kan derfor undersøke klodernes fordeling i rammet for 
sig og deres bevægelser for sig. 
I. Stjernernes fordeling i rummet. 
Visse egenskaper ved stjernernes rumlige fordeling lærer 
vi allerede at kjende ved at undersøke deres fordeling paa 
himmelkulen. En betragtning av himmelen en klar nat viser 
straks, at den ikke gir samme lysindtryk overalt. De klareste 
stjerner er uregelmæssig fordelt. Just av den grund er det 
mulig at ordne dem i adskilte stjernebilleder. De svakere 
stjerners tendens til at klumpe sig sammen kommer godt frem, 
t. eks. i stjernebillederne Tyren, Syvstjernen, Perseus og 
andre steder. Og gjennem dette kaos smyger Melkeveiens 
gaatefulde lysning sig som et virkelighetsfjernt taakeslør 
rundt hele himmelhvælvingen, og deler den i to næsten like 
store deler. 
En direkte optælling av alle stjerner, synlige for det blotte 
øie (6. størrelse), gir som resultat at disse er symmetrisk for¬ 
delt om Melkeveien, slik at de staar tættest i denne, og med av¬ 
tagende tæthet jo mer man fjerner sig fra den. Denne tendens 
er langt sterkere for endnu svakere stjerner, og Chapman 
og Melottes omhyggelige statistik, som blev offentliggjort i 
1914, viser at det totale antal av alle stjerner, som kan sees 
i nutidens sterkeste kikkerter (17. størrelse), er over fire 
ganger større i Melkeveien end ved dens poler. 
Antar vi nu, at stjemerne har nogenlunde samme lysevne, 
maa de være desto længer borte fra os, jo svakere de lyser 
paa himmelhvælvingen. Vi faar paa denne vis et grovt maal 
