— 130 — 
lig ingen hastighet langs synslinjen. I forhold til hele stjerne- 
systemet synes de at staa stille i rummet. De planetariske 
taaker bevæger sig derimot med en hastighet som gjennem- 
snitlig er større end fiksstjernernes hastigheter (ca. 40 km. pr. 
sek.). Det synes som om disse taaker med stor fart falder 
ind mot Melkeveiens plan og det indre stjernesystem. Dette 
har ført til at enkelte forskere, bl. a. A r r h e n i u s, har op- 
stillet den hypotese at planetartaakeme oprindelig ikke til¬ 
hørte Melkeveisystemet, men at de i tidens løp er »indfangetc 
fra det omgivende verdensmms ukj endte vidder. 
Fig. 8. Planetarisk ringtaake i Lyren. 
Som spiraltaakerne allerede ved sin fordeling paa himmel- 
kulen syntes at forraade at de intet hadde med fiksstjemesyste- 
met at gjøre, synes deres bevægelsestilstand avgjort at for- 
negte enhver direkte sammenhæng. Talrike maalinger av 
spiraltaakers radialhastighet gir som slutresultat en gjennem- 
snitshastighet paa over 600 km. sek. (efter Curtis). Da det 
er meget usandsynlig at hele bevægelsen netop skulde foregaa 
i radial retning, maa for det første den totale hastighet være 
større end radialhastiglieten; men for det andet maa vi vente 
at finde en meget stor vinkelbevægelse av sigtelinjen til taa- 
kerne, forutsat at disse befinder sig inden vort melkeveisystem. 
Professor Curtis, Lickobservatoriet, har foretat omhyg¬ 
gelige undersøkelser over dette problem. Ved et av sine tid¬ 
ligere arbeide over 66 stjerner fandt han for disse en gjen- 
nemsnitlig vinkelbevægelse av synslinjen paa 0.033 buesekun- 
