— 140 — 
floras indvandringshistorie er senere blit trykt i Bergens 
museums aarbok for 1909, og her tinder man saa gjentat 
og nærmere begrundet hvad der allerede er meddelt i oven- 
staaende fremstilling. Dette kan man derfor ogsaa si mar¬ 
kerer forskningens standpunkt i vort land med hensyn til de 
arktiske planters historie ved aarhundredskiftet. 
Med hensyn til den senere historie skal jeg faa lov til 
at henvise til den fremstilling jeg har git av denne i min 
avhandling „Kvartær-studier i Trondhjemsfeltet, III, 1915“ 
og til en mere utførlig behandling av samme „Den historiske 
utvikling av kjendskapet til Norges arktiske flora“, som nu 
er under trykning i „ Tidsskrift for historisk botanik, bd. 1, 
1918—19“ (Journal de botanique historique, København). Her 
skal kun resumeres de vigtigere træk, mere specielt kun 
forsaavidt det angaar de stratigrafisk-geologiske forhold. 
Da jeg saa ved mine undersøkelser i det trondhjemske 
sommeren 1900 ogsaa ofret endel tid paa undersøkelsen 
av de rikt fossilførende leravsætninger ved Nidaros teglverk 
og ved Reitgjerdet teglverk lykkedes det mig paa begge 
disse steder i det saakaldte „glacialler“ at finde bladavtryk 
av polarvidjen (Salix polaris , Wahlenb.). Denne egte høi- 
fjeldsplante synes paa begge de nævnte steder nærmest at 
maatte henføres til avsætninger tilhørende vort lands sidste 
istid, den jeg har kaldt Portland i a-niveauets eller 
ogsaa med et andet navn „ishavsskjællets yngste tid“. Disse 
fund er saaledes ogsaa de første fund av arktiske planter i 
vort land som saaledes paa en viss maate kan sies at til¬ 
høre det ler som ligger i bunden av vore torvmyrer eller 
idetmindste paa en viss maate svarer til dette. Jeg har 
ialfald allerede i min avhandling „Korrelationsopgaver i 
nordvesteuropæisk kvartærforskning, 1917“, beskrevet en 
saadan torvmyr der med sine vekslende lag hvilte paa 
Portlandia-niveauets leravsætninger. Dermed har 
vi igrunden i vort land naadd til løsningen av et sporsmaal 
som saavidt jeg vet ikke helt er naadd noget andetsteds. 
Men dette eksempel er ikke enkeltstaaende. 
Den følgende sommer, 1901, lykkedes det mig at finde 
Dryas octopetala og Salix reticulata i sandblandet ler og 
lerblandet sand ved Sandsætervolden ca. 10 km. syd for 
