hele den øvrige fysik, som er opbyggel paa det gamle meka- 
nistiske tids- og rumbegrep? Det maa prøves igjennem et 
fuldstændig revisionsarbeide over hele fysikens omraade. 
Resultatet er en uundgaaelig forandring av alle love hvor tid 
og rum griper ind. Men gjennemgaaende er forandringene 
for smaa til at merkes. Praktisk talt vil lovene forbli som vi 
nu kjender dem, og paaviselige motsigelser møter vi derfor 
ikk e. 
Samtidig hermed møter man konsekvenser som kan tydes 
som væsentlige fortrin for det nye syn. Man faar frem nye 
relationer mellem tidligere adskilte fimdamentalstørrelser, 
som f. eks. masse og energi. Og takket være de nye variables 
større tøielighet, takket være den omstændighet at man ikke 
længer har nogen fast grænse mellem tids- og rum variable, 
kan man bringe den matematiske fysiks grundligninger paa 
overordentlig symmetriske og harmoniske former. Det var 
fremfor alt den betydelige tyske matematiker Minkowski 
som det lykkedes at avdække denne harmoni. Hans avhandling 
derom vil altid forbli noget enestaaende i vor videnskaps lite- 
ratur. Den er skrevet med en visionær begeistring som man 
ellers ikke er vant til at møte side om side med matematiske 
formler. Og hans avhandling har bragt mere end en mate¬ 
matiker til at si: dette er saa skjønt at det maa være sandt. 
Selv døde han kort efter at han hadde fuldført denne avhand¬ 
ling, men priste sig paa dødsleiet lykkelig over at ha faat 
være med at indlede den nye tid han saa for sig. 
Men disse fremskridt naaes ikke gratis, set fra vore til¬ 
vante forestillingers standpunkt. Mekanikens fundamentalur, 
der bestemmer en for den hele verden fælles tid, eksisterer 
ikke mere. Og de rummaalinger som foretas ut fra mekani¬ 
kens forskjellig bevægede fundamentallegemer blir herefter 
væsensforskjellige. Her følger, efter borgerlig opfatning, de 
bizarreste konsekvenser. De har fyldt pressen, og omgit 
relativitetsteorien med en sensation som sjelden falder* i en 
abstrakt teoris lad. Et eksempel er dette: lad os tænke os to 
kloder i verdensrummet, som farer forbi hinanden med stor 
hastighet. Og lad os tænke os at beboerne av disse kloder 
finder sin egen klode kulerund. De vil da gjensidig se den 
anden klode flattrykt, og desto mere jo raskere de bevæger 
