— 192 — 
forhold til hverandre og fjordene at det neppe er mulig her 
at tænke sig dem dannet ved havabrasion. Beviset for en 
sammenhæng mellem dalene inde i landet og strandflaten 
utenfor er derimot tydelig. Det er ogsaa meget vanskelig 
at forestille sig hvorledes den paa enkelte steder flere mil 
brede strandflate har kunnet dannes gjennem havabrasion i 
de svært motstandsdygtige fjeldarter som danner Norges kyst, 
specielt naar man ser at abrasionen eiter istiden ikke har 
formaaet at sætte noget spor eiter sig i det faste fjeld undtagen 
paa steder som har været prædistinert for ødelæggelse. Paa 
Spitsbergen synes der at være et virkelig abrasionsplan paa 
lange strækninger, men man maa huske paa at fjeldartene 
paa Spitsbergen er helt andre og meget mindre motstands- 
dygtige end paa de norske kyster. Ogsaa forskjellige morfo¬ 
logiske forhold synes at foreligge paa begge steder saa at en 
direkte sammenligning mellem Spitsbergen og Norge neppe 
kan finde sted. Man maa ogsaa si at har landet ligget stille saa 
umaadelig længe i forhold til havoverflaten at abrasion har 
formaaet at utarbeide en saa bred kystslette som strandflaten 
er, saa maa de indenfor liggende daler ha hat tid til at utvikles 
til et stadium, som er forholdsvis rnindst like frem skredet som 
kystflåtens. En meget langt utviklet daldannelse i umiddelbar 
nærhet av havoverflaten maa imidlertid ogsaa ha tillatt abra¬ 
sionen at naa langt i sit arbeide med kystomraadets denuda- 
tion eller nedbrytning. Jeg vil heller ikke negte at abrasionen 
har forekommet og ikke ubetydelig bidraget til dannelsen av 
den jevne platform. De omraader; hvor kystflåten virkelig 
forts ætter ind i landet som gamle dalbunder, og viser sig at 
være en del av disse, er dog saa store, at jeg maa tillægge 
abrasionen en underordnet rolle. Dette foranlediger mig til 
heller at kalde kystsletten for den »perifere denudationsflate« 
end for strandflaten, da dette sidste uttryk fører med sig fore¬ 
stillingen om kystabrasion som den absolut vigtigste dannel- 
sesproces. 
For bedre at forstaa visse træk i Norges geomorfologi vil 
vi nu se noget nærmere paa et par omraader av speciel 
interesse. Bukkenfjorden er med sine vide vandflater og 
mange smaa og store øer ikke nogen typisk fjord men heller 
en bred bugt. Hovedtrækkene i dens morfologi er ogsaa blit 
