■ 198 — 
i motsætning til det typiske trang omkring Eidfjordvand, 
mellem mer og mindre langt utskytende dalnes paa grund 
av at iserosionen i denne bidal har været mindre end i hoved¬ 
dalen nedenfor samlebækkenet. 
Ved Maabø slutter dalen, pludselig i en brat skraaning. 
Umiddelbart ved siden av denne stikker Bjoreias kanjon op og 
slutter i det svære stup over hvilket Vøringsfossen styrter. 
Hvor stor end denne kanjon er, viser dog hele dens natur at 
den er meget yngre end Maabødalen. Ser man nærmere elter 
oppe paa Hardangervidden omkring Fossli, vil man ogsaa finde 
at Bjoreiadalen paa Hardangervidden har sin naturlige fortsæt- 
telse frem imot det sted hvor Maabødalens bratte slut ligger. 
Fjeldgrunden er i denne egn gjennemfuret av svære sprækker 
i samme retning som den netop omtalte kanjon. Der er derfor 
al sandsynlighet for at Bjoreia elv ovenfor Fossli av en eller an¬ 
den grund i en tid før istiden er avsporet fra sin rigtige bane og 
kommet ind i den sidefure, som siden er omdannet til den nu¬ 
værende store kanjon. Gjennem denne avsporing blev Maabø- 
