— 216 — 
helt til bunds. Temperaturen er ikke fuldt saa ensartet, men 
er gjennemgaaende ca. 1°. 
Golfstrømvandet som er varmere og saltere ligger over 
dette kolde bundvand langs eggen utenfor Spitsbergens vest¬ 
kyst. Saltholdigheten er 35 °/ 00 og temperaturen optil 4—5° 
paa det varmeste. Men dette varme vand kommer sjelden 
helt ind til kysten — over bankerne ligger koldere men fer¬ 
skere vand, saltholdighet ca. 33 °/ 00 - og temperatur endog 
under 0°. Dette vand kommer rundt Sydkap, og er av samme 
slag som overflate-lagene i det store polarbassin. 
Langs Spitsbergens vestkyst er de forskjellige slags vand 
ordnet slik, at de letteste lag ligger øverst og inderst; grænse- 
flateme helder paa skraa mot land, mens selve overflaten 
ligger nogen cm. høiere inde under land end ute over dyphavet. 
Dette kommer av jordrotationens »avbøiende kraft«, som vil 
drive alle ting som bevæger sig, mot høire paa den nordlige 
halvkule, mot venstre paa den sydlige. 
Strømmen vil derfor smyge sig saa nær land som mulig, 
men derved samler det lettere overflatevand sig indunder 
land. Men nu vil naturligvis våndet ha en tendens til at ut- 
brede sig i horisontale lag, saa det lette ligger øverst allesteds. 
Paa den ene side vil kystvandet drive utover til venstre, paa 
den anden side vil jordrotationen drive det til høire; disse to 
tendenser maa holde hinanden i likevegt. Ut fra dette ræson- 
nement kan man beregne strømmens styrke av fordelingen av 
den specifike vegt i våndet. M o h n forsøkte en slik bereg¬ 
ning, men paa den tid var dypvandsobservationene endnu saa 
mangelfulde at det ikke gav videre brukbare resultater. 
N a n s e n har beregnet strømmen ved nordvesthjørnet av 
Spitsbergen, og samtidig maalt den; beregningene og maalin- 
gene stemmer ganske bra overens. 
Nordenfor Spitsbergen kommer en polar strøm fra øst; de 
sidste utløpere av Golfstrømmen bøier av mot nord og vest 
og gaar op i Polarstrømmen. Det er en del av begyndelsen 
til den Østgrønlandske strøm. 
V a r i a t i o n e r. Det beror paa det gjensidige forhold 
mellern disse strømmer, om havet skal være aapent eller ei. 
Undertiden kan Sydkapstrømmen næsten ikke merkes, der 
kom Uler da lite drivis paa vestkysten. I 1918 f. eks. gik det 
