— 228 — 
En enkelt fonn i en grop i fjeldsiden kan ogsaa hjælpe 
til at transportere væk nedraste sten og forhindrer saaledes 
urdannelse. Frosten sprænger isund berget, materialet føres 
nedover den lille bræ, og saaledes ætes der ut en grop med 
bratte vægger i fjeldsiden, en botn. Vestkystens fjeld er fulde 
av botner, længer inde i landet er de ikke fremtrædende, der 
har de store bræer spillet hovedrollen. 
I det indre land rækker snefonnene opover bergsiderne, 
snemarkene dækker tilslut alt med et bølgeformet teppe, 
hvor bare enkelte stupbratte berg er snefri. Dette slags bræ- 
dække har været opført som en egen Spitsbergentype (Otto 
Nordenskjold). 
Virkelige indlandsiser av type som Grønland findes paa 
Nordostlandet; med undtagelse av kystlandet i nord og vest 
er hele denne ø dækket av en konveks snemark. Den nord- 
østligste del av Vestspitsbergen, Ny Friesland, ser omtrent 
likedan ut. Men ellers eksisterer ikke den sammenhængende 
indlandsis, som man før trodde var utbredt over hele Spits¬ 
bergen, naar man bare kom bak kystfjeldene. 
I vest hvor lagene staar brat og stryker NNW—SSE, er 
snemarkene avdelt i lange striper adskilt av nunatak- 
kjeder. Man kan passere paa sammenhængende bræ fra 
Kings Bay over til Isfjorden, paa den saakaldte Kings High- 
way (med Sefstroms bræ), 60 km. lang og omkring 5 km. 
bred, med en række av fjeld^paa over tusen meters høide paa 
hver side — unegtelig en fin gate. _ 
Snegrænsen. At bestemme nogen snegrænse er ikke 
saa let; den kan sættes til 2 a 300 meter paa bræene — paa 
tjeldene er det ikke mulig at angi den. Paa flate plataafjeld 
ligger der sneskavler langs kantene paa luv side, ellers er 
de blaast bare. I groper og daler ligger sneen helt ned i 
fjæren; under strandbrinken fyker sneen sammen i fonner som 
undertiden blir liggende hele sommeren. Mellern Wood Bay 
og Wijde Bay er der høitliggende plataaer paa ca. 1000 meter, 
som er snebare; skiferfjeldene rundt Isfjorden er ogsaa rela¬ 
tivt snefri. Man har spekulert paa om dette forhold skulde 
skyldes egenskaper ved selve bergarten, større absorptions- 
evne eller lignende. Noget har det utvilsomt at si, at disse 
bergarter danner smaastenede røiser, hvor sneen ikke faar 
