— 263 — 
Universitetet til botaniske undersøkelser, og til disse institu- 
tioners samlinger har han efterhaanden indsendt et rikholdig 
og meget værdifuldt herbariemateriale. Allerede i prof. Axel 
Blytfs »Nye bidrag til kundskapen om karplanternes utbre¬ 
delse i Norge« i Kristiania videnskapselskaps forhandlinger 
for 1892 og 1897 er mange av hans interessantere plantefund 
offentliggjort. Senere har han ogsaa selv offentliggjort en 
række avhandlinger om vegetationen i Hardanger (samt Voss 
og Yossestranden) i »Nyt Magazin for NaturvidJenskaberne« og 
i »Bergens Museums Aarbok«. Desuten har han i »Naturen« 
og i forskjellige andre publikationer offentliggjort kortere med¬ 
delelser av forskjellig, især naturhistorisk indhold, likesom han 
med stor uegennyttighet har meddelt adskillige andre forskere 
oplysninger til bruk for deres videnskabelige arbeider. 
Alt hvad Seiland hittil har offentliggjort om planteveksten 
i Hardanger opfattet han selv bare som forarbeider til et samlet 
større arbeide over dette emne, som han gjennem en lang 
række av aar hadde under forberedelse. Som alt hvad han 
foretok sig blev ogsaa disse undersøkelser usedvanlig plan- 
inæssig og omhyggelig gjennemført. Herred efter herred blev 
grundig undersøkt, fra Hardangervidden ut til Bømmelfjc rden, 
og en mængde vakre plantefund blev herunder gjort. Stor 
skade er det, at Seiland ikke selv skulde naa at fuldføre dette 
sit hovedverk, som vilde gjøre Hardanger til en av de floristisk 
bedst kjendte deler av vort land. Heldigvis har det vist sig 
at manuskriptet foreligger i en saadan form, at det vil kunne 
gjøres færdig til trykning, og arbeidet vil, forhaabentlig i en 
nogenlunde nær fremtid, bli offentliggjort i Bergens museums 
aarbok. 
Seiland var en skarp naturiagttager og overhodet en av 
de bedste botaniske samlere vi har havt her i landet. Hans 
herbarieexemplarer var altid mønstergyldig præparert og for¬ 
synet med nøiagtige etiketter. Hele hans store efterladte 
plantesamling er nylig indkjøpt av skibsreder 0. G r o 11 e 
Olsen og skjænket til Bergens museum. Det maa hilses 
med glæde at denne overordentlig værdifulde samling, som 
er av likefrem grundlæggende betydning for kundskapen om 
Hardangers plantevekst, paa denne maate er blit sikret og i 
fremtiden vil være tilgjængelig for den videre forskning. 
