267 — 
perimentel vei. Denne siger, at et element ikke bare kan 
forekomme umiddelbart efter sin forbindelsesvegt i et sam- 
mensat stof, men ogsaa efter et helt multiplum av for- 
bindelsesivegten. En forklaring paa denne lovmæssighet søkte 
og fandt han i atomhypotesen: at alle stoffer bestaar av 
endelige, udelbare partikler, atomer. Paa dette grundlag 
opstillet Dalton (1803) sin atomteori: Ethvert element 
(grundstof) bestaar av fuldstændig like atomer, av uforander¬ 
lig vegt, og enhver kemisk forbindelse opstaar gjennem for¬ 
ening av de forskjellige elementers atomer efter enkle talfor- 
hold. Ut fra de vegtsforhold, i hvilke elementene trær 
sammen til forbindelser søkte Dalton at bestemme de relative 
atomvegter, idet han gik ut fra vandstofatomets vegt som 
enhet. Bestemmelserne blev gjennemført for de allerfleste 
elementers vedkommende av Berzelius. 
Byggende paa en række undersøkelser over de volumfor- 
hold hvorunder kemisk med hinanden reagerende gaser fore¬ 
ner sig med hinanden opstillet saa G a y-L u s s a c (1808) 
den vigtige lov, at vegtene av like volum av saavel enkle 
som sammensatte gaser, d. e. deres tætheter, er proportional 
med deres empirisk fundne forbindelsesvegter eller hele 
multipla av disse. Overensstemmelse mellem denne lov og 
Daltons atomhypotese bragte Avogadro (1811) gjennem 
en vigtig utbygning av den sidste, idet han skjelnet mellem 
de mindste dele hvorunder et element optrær i en kemisk 
forbindelse, atomene, og de mindste dele hvorunder et 
element eller en forbindelse optrær som saadan, moleky¬ 
lene. Han kunde da opstille den hypotese, at ved samme 
tryk og temperatur indeholder likestere volum, av forskjellige 
gaser det samme antal molekyler. Avogadro fik derved en 
metode, til at bestemme de relative molekularvegter ved 
hjælp av gåsenes tæthet, i likhet med Daltons til at bestemme 
d© relative atomvegter ut fra forbindelsesvegtene. 
Atomlæren slik som den blev fremsat av Dalton, blev 
fra nu av det merke hvorunder forskerne trængte frem mot 
naturfænomenene. Atomlæren blev samtidig deres vigtigste 
middel til at gi alt en enkel forklaring, og den mægtige frem¬ 
gang den bevirket til forstaaelse og utnyttelse av naturproces- 
