363 — 
at rugden lægger to kuld, et tidlig paa vaaren og et længere 
ut paa sommeren, og tilføier derpaa: »Men i brist på fullt 
tillråckliga facta vilja vi dock icke for nårvarande uttala oss 
hvarken for ©Iler emot denna åsigt. Vi anse oss emedlertid 
bora anmårka, att den forstå kullen ofta nog af ett eller 
annat skål går om intet, och att man allestådes, der mor- 
kullan skjules formedelst ståndskytte på drag, formårkt en 
ganska betydlig oregelbundenhet i hennes forplantning. Dess- 
utom har man funnit, att hon i de sodra delarna af landet 
alltid håckar tidigare ån i de nordligare, åfvensom i hogrø 
bergstrakter senare ån på låglandet«. 
Hvad Holmgren her har antydet, at rugdens egglægning 
utover sommeren skyldes en omigjenlægning, efterat det første 
kuld er blit ødelagt, anser Kolthoff som den eneste grand. 
I »Vårt Villebråd« skriver han: » Någen enda gång hafva vi 
af morkullan, liksom af andra fåglar, funnit agg eller spåda 
ungar i juli, t. o. rn. i slutet av nåmnda månad, utan tvifvel 
beroende deraf, att foregående kullar blifvit forstorda. Så 
vål jågare som ornitologer hafva ofta med anledning af dessa 
sena fynd anset morkullan frambringa tvenne kullar om året. 
For min del år jag forvissad om, att detta lika litet år fallet 
med morkullan som med andra vadare. Skulle man draga en 
sådan slutsats af de sena kullarna, hade man samma skål for 
antagandet, att de f lesta andre fåglar frambringade två kullar. 
— — — Får hon af en eller annan orsak sina agg forstorda, 
lagger hon om, och i forstå omlagda kullan har hon åter 4 
agg, men i den andra eller mojligen tredje lågger hon i likhet 
med snåpporna, vipan och spofvarne endast 3 ågg«. I »Nordens 
Fåglar« hævder likeledes Kolthoff og Jåg er skiold at 
rugdens sommerkuld er omigjenlagte, da første kuld er blit 
ødelagt. I den nye utgave av dette verk skriver derimot 
Jågerskiold efter at have omtalt hvorfor mange ornitologer 
mener at rugden aarlig lægger mere end et kuld: »Om detta 
antagandie år rigtigt, skulle hon bland vadarna hårutinnan 
intaga en sårstållning. De sena kullarna i augusti måste dock 
anses bero på att tidigare lagda forolyckats och bevisa i och 
for sig intet«. Lonnberg skriver i »Sveriges Ryggrads- 
djur, Fåglarna« at spørsmaalet om rugden lægger mere end et 
