XX 
Tid, der var bestemt ved sidste Naturforskermøde i 
Stockholm, men Omstændigheder, hvorover den hervæ¬ 
rende styrende Comitee ikke raadede, bleve til Hinder. 
Ogsaa i Aar næredes nogen Frygt for, at et Natur¬ 
forskermøde vilde blive faatalligt, men den styrende Co¬ 
mitee troede dog, at Mødet ikke længere burde udsættes, 
da dette kunde faa Udseende af, at man havde tabt In 
teressen for Sammenkomster af de skandinaviske Natur¬ 
forskere. Dette kunde saameget lettere ske, da der un¬ 
dertiden ytres, at saadanne Møder ikke ere af nogen sær 
Gavn, eller at, hvad ved dem kan vindes, paa lettere og 
billigere Maade vil kunne opnaaes. Saadan Formening 
om Møderne maa vi dog ansee feilagtig. Det personlige 
Samvær af Mænd, som arbeide til samme Maal, det at 
Tanker og Erfaringer umiddelbart kunne udvexles, maa 
være af Betydning; det Lys og den Varme, som derved 
udvikles, vil ikke paa anden Maade lettelig komme til- 
live, og det er Noget, som ikke lader sig angive i 
Maal eller Vægt, ikke graphisk optegne eller ved Tal 
udtrykke. 
At saainange Mænd selv i Livets Høst, hvori man 
ikke let ledes af Øieblikkets Indtryk, Mænd som have 
vist sig at være alvorlige Forskere, have med Liv og 
Interesse deeltaget i Møderne, maa vel vise, at disse 
have givet Noget, som af dem er anseet at være af Værd. 
De, som endnu ere tilbage af dem, der deeltoge i 
det første Naturforskermøde i Gøtheborg, ville erindre 
den, man kunde vel sige, Enthusiasme, der viste sig for 
Sammenkomsten, og den Glæde, som ytredes over Anled¬ 
ningen til at gjøre personlige Bekjendtskaber. Enhver, 
som har deeltaget i de følgende Møder, maa erkjende, 
at der har vist sig lignende Interesse for disse. At saa 
