LV 
alla nu lefvande hittiis kända Echinodermer, medan den 
deremot, i de mest väsentliga delar, återgifver Cystideerna, 
hvilka hittills varit ansedda som utdöda under den paleo- 
zoiska tiden. Närmast bland dessa kommer, genom sak- 
nadeu af stam och andra karakterer, Agelacrinites Van 
Uxem, och i andra afseenden Glytocystites Billings. Liksom 
hos Antedon och Pentacrinus höjer sig i ett af ventral- 
sidaus interradialfält en kägelformig proboscis. Ambulakral- 
rännorna, hvilka utåt dela sig dichotomiskt, afgifva dess¬ 
utom korta grenar till små kolflika ansvällningar af peri- 
somet. På dessa, och i sina ändar äro rännorna öppna, 
men på sjelfva ventralskifvan, i närheten af det ställe, 
der de förena sig, ses de plåtar, som begränsa deras 
sidor, ömsesidigt sluta sig så tätt till hvarandra, att de 
bilda ett livalf, och rännorna blifva täckta gångar, hvilka 
med en gemensam, nära midten belägen utanpå ej synlig 
mynning öppna sig i kroppshålan. Små hopar af mikro¬ 
skopiska Krustaceer och andra små hafsdjur, som funnos 
i dessa gångar, ådagalägga, at rännorna i sina öppna 
ändar upsamla sådan föda, och föra den till sin dolda 
munn. Ventralytans betäckning består af små oregel¬ 
bundna kalkplåtar, och fortsätter sig mellan armarne och 
deras grenar uppåt ryggsidan, der hon slutar med tri¬ 
angulär begränsning. För öfrigt er ryggsidan täckt af en 
slät, mörkare färgad hud, och har i sin midt ett rundadt 
område fullt af små porer. Det beskrifna exemplaret 
är taget i Torres Strait, vid Cape York. 
Professor S. Lovén förevisade derefter en art af 
slägtet Spatangus Agassiz , Spatangus Raschi Lovén, 
hvilken lefver i Nordsjöns betydligare djup och hittills ej 
blifvit beskrifven. Från Spatangus purpureus, hvilken 
han nästan öfverträffar i storlek, skiljer han sig genom 
