5 
Hvad de stillsamme och oskadlige bland dessa be- 
träffar, så kunna de visserligen vårdas i sin familj, men 
endast så länge, som denna eger härför tillräckliga medel, 
samt är i besittning af det tålamod och den hängifvenhet, 
som en dylik vård fordrar. I vissa fall skulle ett lämp¬ 
ligt penningeunderstöd kunna bidraga till att möjliggöra 
för en familj att ännu längre bibehålla den sinnessjuke 
hemma och fortfarande underkasta sig det omak och be¬ 
svär, som medföljer en dylik vård. Men till och med 
ett sådant understöd räcker i många fall icke till att 
bereda nödig vård hos anhörige af en sinnessjuk, hvilken 
hindrar dem i deras göromål. 
På åtskilliga ställen har man försökt att lemna fat¬ 
tige sinnessjuke till vård hos fremmande familjer, men 
då nödig kontroll och läkarevård härigenom omöjliggöres, 
så har en dylik anordning visat sig vara i allmänhet 
oändamålsenlig. 
Nu synes man ha förenat sig i den åsigt att dylika för¬ 
sök kunna ske ändamålsenligt blott på det sätt, att vissa 
sinnessjuke inackorderas hos familjer, hvilka bo i en 
stängd anstalts närmaste grannskap. Uppsigten öfver och 
behandlingen af på detta sätt vårdade tillkommer an- 
staltsläkrarne. Denna utväg har företrädesvis blifvit för¬ 
sökt af Dr. Robertson, läkare vid Haywards-Heath i Gref- 
skapet Sussex; samt af Dr. Bucknill under den tid han 
var läkare vid Exminster i Devonshire. Denne senare 
har för beredande af mera utrymme gått tillväga på två 
olika sätt i det han först lät på anstaltens egen grund 
uppföra två särskilda byggnader, hvardera för 100 sin¬ 
nessjuke. Dessa fristående byggnader („detached blocks") 
äro helt vanliga landtmannabyggnader afsedda för arbets- 
duglige, lugne sinnesskadade personer. Dessa s. k. „blocks" 
