7 
om botningsundret slog felt. Befolkningen lärde sig häri¬ 
genom att umgås med de sjuke; ingenstädes fanns något 
bättre att tillgå och begge beiunno sig relativt godt der- 
utaf. Så uppstod under århundradens lopp byn Gheel 
sådan den nu är, rymmande omkring 1,000 sinnessjuke i 
800 hus. Den blomstrade passabelt under lång tid; men 
vetandet kom och med detta försvann äfven Gheels för¬ 
träfflighet. Hvad den beprisade friheten beträffar, så är 
det långt ifrån att den sinnessjuke i Gheel åtnjuter samma 
frihet som de öfriga innevånarne. Den sjukes tillstånd 
gör att han är ett föremål för den öfriga befolkningens 
medlidande; och denna anser sig vara den sjukes förmyn¬ 
dare med den rätt, som det högre förståndet eger öfver 
det lågre. Detta allmänna öfvervakande, som den sunda 
och förståndiga befolkningen har öfver de sinnésskadade 
är ibland de intressantaste företeelserna vid Gheel. Då 
man i förstone frågar sig huru är det möjligt att de 
sinnessjuke kunna ega ungefär samma frihet som förstån¬ 
diga och fullmyndiga menniskor, samt gå ikring utan 
uppsigt, så är denna föreställning om deras frihet bero¬ 
ende af det yttre skenet och ej grundad i verkligheten. 
Förhållandet låter väl förklara sig, då man besinnar, att 
i Gheel det egentligen är omkring 1,000 sinnessjuke, som 
lefva under uppsigt af omkring 10,000 tjenare. Innevå¬ 
narne äro nemligen alltid till hands och villiga att hjelpa 
och reda en sinnessjuk till rätta eller hejda honom, om 
han visar benägenhet till någon våldsam eller oordentlig 
handling. Vårdaren quarhåller ibland den sinnessjuke i 
dess bostad med våld eller list; han innesluter honum i 
ett rum, han fäster honum vid sängen; han låter honum 
bära jernkedjor (,,bracelets“) lör att han ej skall springa 
bort. Se der friheten! Det är helt visst att sinnessjuke 
