14 
Prof. Griesinger i Berlin skall psykiatrien vinna i posi¬ 
tivt innehåll, och så småningom blifva jemnvuxen med 
andra grenar af den medicinska vetenskapens stora träd. 
Läran om sinnesrubbningen tillhör helt och hållet nerv- 
pathologien. Sjukdomar i nerfsystemet förekomma nem- 
ligen dels med och dels utan sinnesrubbning. De, som 
studera medicin, böra ej på skilda håll läsa och studera 
nerfsjukdomar utan sinnesrubbning, och nerfsjukdomar 
med dylikt symptom. Sinnesrubbnings-sjukdomar böra 
icke skiljas från liknande åkommor, hos hvilka sinnes- 
rubbningssymptomer icke visa sig. Vid aneurismer inom 
bröstkaviteten förekomma t. ex. fall, som äro komplice¬ 
rade med dyspné; och åter andra fall, der respirationen 
är fri. Från pathologisk synpunkt är en serskild fram¬ 
ställning af sinnesrubbning ej mera berättigad, än en 
serskild dylik om respirations rubb ning. 
Att serskilda anordningar äro af nöden för behand¬ 
ling af en del sinnesrubbade medgifves, men för hvarje 
år minskas olikheterna mellan sjukhus för ursinnige 
och allmänna sjukhus. Fastän vi ha passerat öfver 
det stadium, då de sinnesrubbade ansågs besatta af „onda 
andar“; så quardröjer dock ännu hos allmänheten och 
många läkare en känsla af att ,,galne“ äro sjuke extra 
or di nem. 
Mitt herrskap! Intet företag eller anordning af be¬ 
tydelse kan vidtagas och bestå, utan att den gillas af 
den tänkande och upplysta delen af allmänheten. Jag 
har genom de ord, som jag vid detta offentliga möte haft 
tillfälle att uttala, åsyftat att väcka allmänhetens intresse 
för en tidsenlig utveckling af den offentliga vården om 
sinnesrubbade. Om det skulle ha inträffat, att jag i dag 
