24 
Haparanda, ere højderne saaledes beregnede af Prof. Mohn: 
det højeste punkt af passet 552 Pariserfod eller 179 me¬ 
ter, højden af Imandra 471 Parisfod eller 153 meter. 
Denne siste sjø er paa begge sine bredder, især den 
østlige, omkranset af fjelde, hvis højde over dens vand¬ 
spejl maa være meget over 500 ja mere end 1000 fod, 
saaat altsaa deres absolute højde over havet betydeligt 
maa overstige 1000'. 
Det andet af de heromtalte landskabers vandskil, nem¬ 
lig ryggen mellem det Hvide hav og den Botniske bugt, er 
endnu højere. Jeg rejste ogsaa her gjennem en af de mest 
befærdede og udprægede dal-forsænkninger, nemlig opad 
den række af store sjøer, Kauta-, Piici-, Paana- og Mao- 
jcervi, hvis vasdrag fra det Finlandske prestegjæld 
Kuusamo faar udløb i det Hvide hav ved landsbyen 
Kovdo. Vandskillet, som ligger i vest for Kuusamo, er 
her befundet at være 1074 Parisf. eller 349 m. 
Den Norsk-Svenske fjeldrygs overgange imellem 
Østersøen og Atlanterhavet ere visseligen højere. Den 
nordligste sænkning, som nylig er bleven maalt, er paa 
den udstukne vej mellem Piteå og Bodø, hvor Mærkda- 
lens pas, ifølge Kapt. Lossius , er 1970 Norske fod = 
1901 Parisf, eller 616 m. 
Det er en bekjendt sag at Kjølen i det Norske Fin¬ 
marken, imellem Alten- og Tana-elvene imod N V., samt 
Torneå og Kalix-elvene imod S. sænker sig endnu mere. 
L)en antages ikke der at være synderlig højere end over¬ 
gangen i Finland ved Kuusamo. Uden tvivl vil altsaa de 
Skandinaviske halvøers vandskil frembyde en temlig regel¬ 
mæssig aftagen i højde, fra dets øverste rygge omkring 
Jøtunfjældene, imod N. og 0. i dets halvmaaneformige 
løb intil Ladogas strande. 
