31 
urter samt paa jord. I de fjorde, som jeg liar set eller 
liørt omtale, strækker denne havrand sig 4—6 mile inad. 
Den har nu for tiden ikke en eneste enten Russisk eller 
Lappisk beboer aaret rundt, endskjønt den om somrenmeget 
benyttes som fiskeplads af fjernt rejsende Russer, Kareler og 
Normænd. De faa Russiske Lapper, som ikke have op¬ 
givet eller væsentligen forsømt ren-skjøtselen, drage ogsaa 
om somren ned til disse kjøligere og vindige kyster for 
at undgaa myg og andre insekter, som i den varme aars- 
tid gjøre inlandet utaaleligt for baade renen og koen. 
Medens Atlanterhavet saavelsom Ishavet overalt vise 
deres virkning langs baade Turjas og Norges kyst til at 
hindre trævæxten paa en bred havrand, spores intet saa- 
dant enten ved Hvidehavets eller Østersøens strande. I 
den innerste Kandalakske bugt af det Hvide hav saavel- 
som i det nordligste af den Botniske bugt viser havet sig 
saa lidet skadeligt for trævæxten, at tvertom enhver klippe 
og enhver holme er bedækket med de skjønneste og tæt¬ 
teste barskoger. Træerne lude sine kroner ud over det 
halvsalte vand i ligesaa malerisk skjønhed som over de 
Finlandske og Svenske insjøers ferske. 
Som følge af denne det Hvide havs for bartræernes 
væxt uskadelige beskaffenhed er hele Turja og Kar el- 
stranden den dag idag uforandret, saaledes som den har 
været fra den første menneskelige urtid: en urskog af en 
uigjennemtrængelighed, uafbrudthed og mægtighed, som 
ingen lettelig kunde ane at der endnu findes i Europa. 
Den afgiver det troeste og livagtigste billede paa de op¬ 
rindelige forholde i de nordlige lande, førend menneskerne 
optraadte forvandlende, omformende eller forstyrrende. 
Disse flere tusen □ miles skogland afbrydes kun 
af de mangfoldige sjøer, som udfylde enhver større 
