33 
til det civiliserede liv er det af interesse at kjende det 
navn, hvormed de betegnedes. Saadant var uden tvivl 
vore forfædres braut. Kanske det Latinske via strata, 
som i Tysk er bleven til strasze, i Svensk til stråt, hvil¬ 
ket man tænker sig som en stenlagt vej, ogsaa somme¬ 
steds bar været dannet af træstokker. 
For nærværende tid gjennemskjæres Turja af en ene¬ 
ste saadan længere braut eller straat, nemlig den af 
Ishav-fiskerne benyttede imellem Kola og Kandalaks. I 
Karelstranden ere dens tvenne hovedvasdrag, som forbinde 
Finland med Hvidehavet, nemlig det, der falder ud ved 
Kovdo, og det, som falder ud ved staden Kern, farbargjorte 
paa samme vis. Ufuldkomnere kan ikke fremkomsten 
være, undtagen naar man saaledes som i Nordamerika 
benytter kanoer af næver eller kajakker og umiakker af 
skind. Tbi begge disse arter farkoster ere saa lette, at 
de kunne bæres over taipalerne. De gjøre altsaa det 
store antal insjøbaade overflødigt. 
Alt hvad man véd om kolonisationen eller om rejserne 
saavel i Rusland som i Nordamerika ere tydelige erfarin¬ 
ger om og beviser paa urskogens naturlige utilgjængelig- 
hed. Dette bar ogsaa P. A. Munch inrømmet om den 
ødemark, han kjendte i den historiske fortid mellem 
Norge og Sverige. At ban desuagtet tænkte sig en in¬ 
vandring gjennem Karelstranden og Finland eller gjennem 
Turja, kommer kun deraf at ban ingen anelse havde om 
at ogsaa disse landskaber høre til urskogens enemærker. 
Om deres utilgjængelighed i.denne stund havde jeg paa 
min rejse den umiskjendeligste erfaring. Istedetfor at 
følge den af tidligere rejsende befærdede rute eller farled, 
havde jeg stor lyst til at undersøge overgangene imellem 
noget andet af landets vandsystemer: saasom at trænge 
3 
