36 
ikke antyder nogen historisk overlevering at et saadant 
folk nogensinde har levet der. Vore forfædres tidligste 
beretninger kjende ved Gandviken eller det Hvide hav 
kun Finner og Bjarmer, som troligvis blot have drevet 
% 
jagt, fiskeri og den for et saa nordligt land naturligste 
fædrift, i de ældste tider væsentligen renskjøtsel. Dersom 
Karelernes navn bør udledes af karja (hornkvæg), vidner 
det om at de, der skildres som senere invandrede, førte 
oxen med sig fra et sydligere land. Russernes kolonisa¬ 
tion i den kristelige middelalder havde ikke sin aarsag 
eller sit støttepunkt i agerbrug, men i pelshandel og i 
fiskeri. Det siste blev snart af stor vigtighed for de syd¬ 
lige Russiske provinsers forsyning med fastespiser. 
Men om man end vil inrømme de agerdyrkende 
Germaners uhistoriske bosættelse ved det Hvide havs 
ugjæstmilde strande, kommer man derved kun til ny van¬ 
skeligheder, naar man vil tænke sig deres overflytning 
derfra til Hinøen, (Ømd) eller Trondenæs, der angives som 
deres nordligste, hellige bosteder i Norge. Her er dog 
endnu klimatet saare ugunstigt for agerbrug. Man maa 
rejse imod Syd ligetil Trondhjemsfjorden for at finde et 
sted paa Norges kyst, hvor agerbrug i større udstrækning 
er tænkeligt. Dette er tillige det nordligste punkt i 
Norge, hvor der i den historiske tid var en saa stærk 
bebyggelse afNormænd, at der udviklede sig et politisk 
midtpunkt og en mægtigere stat, der erhvervede sig in- 
fly delse over de øvrige smaariger. Fra Arkhangel til 
dette Ømd (Hinøen) er omtrent 150 geogr. mile kystvej 
og til Trondhjem endnu 100 mile længere. Det folk, som 
skulde invandre den vej, maatte altsaa sejle halvtredje 
hundrede mile langs kyster, der i urtiden maa have væ¬ 
ret enten ganske utjenlige eller dog yderst uinbydende 
