42 
omstændighed, at de hverken nu eller i de nærmeste 
tusen aar have været der, end at antage at de ere ved 
overmagt fordrevne, udryddede eller denationaliserede. 
Denne løsning af gaaden er visselig ikke smigrende for 
deres ære eller for vor egen, forsaavidt som vore stam- 
fædres vanmagt eller kraft kan vedkomme os. Imidlertid 
er hele forestillingen, baade om Germanernes bopæl i 
mellem-Rusland og om deres fordrivelse derfra, intet andet 
end et ubevisligt og ufornødent hjernespind. 
Der findes hverken i vore eller i Russernes sagaer 
noget, der skulde nøde os til at medgive at enten Fin¬ 
nerne eller Slavonerne ved historiens daggry vare mæg¬ 
tigere og mandigere end Skandinaviens sønner i krig og 
i fred. 
Vistnok have Slavonerne længe spillet en verdens¬ 
historisk herskerrolle paa det store østlige fladland. De 
have bevisligen undertvunget og derpaa i sig inforlivet 
mangfoldige Ugriske og Tyrkiske folkeslag. De have 
derved haandgribelig godtgjort at de vare dem overlegne. 
Man behøver ikke at forske efter anden aarsag til denne 
overmagt end at Slavonerne i højere grad end hine tid¬ 
ligere urfolk have lagt vind paa agerbruget. Thi deraf 
vil følge, at de maatte formere sig til en større folke¬ 
mængde. Disse mere agerbrugende seder staa rimeligvis 
i forbindelse med det, som fremgaar af sprogsammenlig¬ 
ningen. Slavonerne høre ikke alene til den Japetiske 
(Indo-Europæiske) sprogklasse ligesom Germanerne, men 
de Slavoniske sprog staa ogsaa langt nærmere Sanskrit og 
Persisk end noget af de Germaniske. Det-er altsaa 
sansynligt at Russernes forfædre have levet længere sam¬ 
men med disse Asiatiske folkeslag end Tyskernes. 
Det bliver heraf forklarligt at Slavonerne ere ankomne 
